ועדת המשנה לבחינת המשבר בעסקים קטנים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 5, 2004-01-13 10:00

רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב, אני פותחת את הישיבה.

רוחמה אברהם-בלילא: כפי שאמרתי בעבר, ועדת המשנה לעסקים תתכנס מפעם לפעם על מנת לבחון את תפקוד הקרן לעסקים, שהוקמה בעבר.

רוחמה אברהם-בלילא: בישיבה האחרונה, בקשתי שנזמן ישיבה אחרי פרק זמן של שבועיים על מנת שנוכל לבחון את הבעיות, והעלינו מספר נושאים.

רוחמה אברהם-בלילא: כרגע אני רוצה לקבל דיווח ממיכאל תבור, אני רוצה לדעת אם הבקשות שהיו צריכות להגיע למצב של אישור, בערך כ-200 בקשות לחודש, איפה זה עומד כרגע, ובכלל אני רוצה לדעת מה קורה.

רוחמה אברהם-בלילא: בבקשה.

מיכאל תבור: בחודש האחרון, בדצמבר, טופלו 156 בקשות.

מיכאל תבור: בחודש ינואר אני מעריך שנעבור את ה-200.

מיכאל תבור: אם למשל קצב פתיחת התיקים יהיה בגודל הנוכחי, גם 200, 220 עלול לייצר צוואר בקבוק נוסף.

מיכאל תבור: זו תצטרך להיות החלטה עקרונית.

מיכאל תבור: כי הכסף הנוכחי ייגמר במאי, יוני לכל המאוחר, אנחנו כבר בינואר.

מיכאל תבור: ניתנו עד יום חמישי האחרון, 8 בינואר, 115 הלוואות, ב-37 מיליון שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: עד יום חמישי האחרון, 115 הלוואות סך הכל אושרו, מסך כ-1,500 בקשות?

מיכאל תבור: כן.

מיכאל תבור: מה שנמצא בצנרת זה 838 בקשות.

מיכאל תבור: יש 826 שרק נרשמו, אבל עדיין לא הגישו את הבקשה המלאה.

רוחמה אברהם-בלילא: אז מסך 826 בקשות, 115 אושרו.

מיכאל תבור: 115 אושרו ובערך 50 נפסלו.

מיכאל תבור: כלומר סדר הגודל של האישורים הוא שני שליש.

רוחמה אברהם-בלילא: אם יש לנו 826 בקשות שנידונו כבר, זאת אומרת שיש להן כבר תיק, והגיעו לשלב סופי.

רוחמה אברהם-בלילא: מתוכן 15 אושרו, 50 נדחו, זאת אומרת הגענו לסך שלך 165 בקשות.

רוחמה אברהם-בלילא: איפה כל 600 הבקשות הנוספות?

מיכאל תבור: ה-600 הן ברמות שונות של טיפול.

מיכאל תבור: חלק מחכים בבנק לוועדת האשראי, למשל השבוע ייכנסו כמה עשרות.

מיכאל תבור: חלק נמצאים אצלנו בהעברה לבנק, וחלק אצלנו בטיפול על ידי הבודקים.

מיכאל תבור: כלומר, בשלבים שונים בצנרת, ליתר דיוק 551 תיקים אצלנו וכ-90 בקשות בבנק.

רוחמה אברהם-בלילא: מה זה בצנרת?

רוחמה אברהם-בלילא: תוך כמה זמן הן אמורות להיות מאושרות?

מיכאל תבור: מאושרות או נידחות.

מיכאל תבור: להערכה שלנו, עד סוף ינואר יהיו 200 בקשות.

מיכאל תבור: אם בפברואר נעשה 220, אז למעשה עדיין יישארו לנו בצנרת כ-130, אבל חוץ מזה ייכנסו גם חדשים.

מיכאל תבור: אם תהיה החלטה עקרונית להגדיל את הקצב ל-400 בחודש – זה דבר אפשרי – אבל המשמעות של החלטה כזאת היא דרמטית מבחינה תקציבית.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מדברת כרגע על התקציבים.

רוחמה אברהם-בלילא: גם התקציב שאושר, אני לא רואה שאתם עומדים בקצב של הבקשות שהגיעו.

רוחמה אברהם-בלילא: בישיבות הראשונות זה נאמר בצורה הכי מפורשת שרק אפשר, שמהרגע שבעל עסק מגיע לבנק, בין שבוע לעשרה ימים, אתם מתחייבים להוציא אנשי מקצוע ולבנות לו תוכנית עסקית, ובין שבועיים לשלושה שבועות בעל העסק מקבל תשובה חיובית או שלילית.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רואה שאנחנו הולכים לקראת צוואר בקבוק קטסטרופלי.

אבנר ורד: מר תבור, אולי תסביר את התהליך, שכל הפורום פה יידע.

אבנר ורד: התהליך שלך, התהליך של הבנק, ההצלבה, ההבאה לוועדת אשראי.

אבנר ורד: זה תהליך שבנינו אותו לפחות על חמישה, שישה שבועות.

מיכאל תבור: מעבר לזה, חברת הכנסת מעלה נקודה חשובה.

מיכאל תבור: אנחנו כרגע לא נוכל לעמוד בקצב שנאמר, מפני שכמו שאת בעצמך ציינת, דברתם על יעד של 200 בקשות.

מיכאל תבור: יש הבדל בין הגדרה של יעד של 200 ויעד של 400.

מיכאל תבור: יעד של 200, בצנרת ימתינו, כי המשמעות היא - - -

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מדברת על עלייה ל-400.

רוחמה אברהם-בלילא: כבר ב-200 אתם יוצרים צוואר בקבוק.

מיכאל תבור: 200 יוצר צוואר בקבוק.

מיכאל תבור: אם יש 1,000 בקשות בצנרת ועושים 200 בחודש, זה 800 ממתינים.

רוחמה אברהם-בלילא: מבדיקה שלי, בשבועיים האחרונים יש הרבה מאוד פניות של בעלי עסקים שלא מרוצים מתפקוד הקרן, משום שיש מצב של יצירת אשליה.

רוחמה אברהם-בלילא: יש נתונים פתיחה ברורים, אחד, שהלוואה תינתן לבעל עסק שיש לו עסק מעל שלוש שנים.

רוחמה אברהם-בלילא: הנתון השני היה, שזה בעל עסק שלא היה מוגבל בחשבונו.

רוחמה אברהם-בלילא: קבלתי הרבה מאוד פניות מבעלי עסקים שנעשות בדיקות, כשנתוני הפתיחה שלהם לא תואמים את מה שהקרן מבקשת.

רוחמה אברהם-בלילא: יש יצירת אשליה מסוימת.

רוחמה אברהם-בלילא: ועדת החריגים עוד לא הוקמה, ואני רוצה לדעת ממר לוי מדוע היא לא התכנסה אפילו פעם אחת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לדעת למה מדינת ישראל משלמת עבור בדיקות שהן לא משמעותיות, שמלכתחילה בעל העסק יקבל תשובה שלילית.

מיכאל תבור: קודם כל, שני שליש מאושרים, אז אני לא יודע למה להגדיר את זה שמראש הם יקבלו תשובה שלילית.

מיכאל תבור: מבין הפונים שני שליש מקבלים כסף.

מיכאל תבור: אצלנו נדחים רק 20% על הסף, אנחנו מעבירים 80% מכלל הפניות.

מיכאל תבור: רוב הפניות באות מעסקים מוגבלים.

מיכאל תבור: כל עוד התנאים של הקרן, שעסקים מוגבלים לא רשאים, אנחנו לא יכולים לעשות בתחום הזה שום דבר.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל למה מלכתחילה, כשהם באים אליכם, ממלאים את הטפסים - - -

מיכאל תבור: עסק מוגבל לא רשאי להגיש בקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לי מספר לא מועט של דוגמאות של עסק מוגבל, שכן נשלחים אליו לבדיקה.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לי פה רשימה של אנשים שפני אליי, שמתרעמים על הנושא הזה, שמלכתחילה נתוני הפתיחה שלהם לא מתאימים לקרן.

רוחמה אברהם-בלילא: למה לשלוח צוות בודק, למה ליצור אצלם אשליה שאולי הם כן יקבלו את הכסף.

מיכאל תבור: אם 80% עוברים חיובי, איך אפשר לדבר על מצג שווא?

מיכאל תבור: שני שליש זה רק בגלל הדחייה הנוספת בבנק.

מיכאל תבור: אצלנו עוברים 81%, זו הסטטיסטיקה.

מיכאל תבור: אם בדקנו עסקים מוגבלים – והיו לנו כמה מקרים בודדים בהתחלה, מתוך אי הבנה של האינפורמציה – האוצר לא משלם לנו על זה כסף.

מיכאל תבור: לי אין אינטרס ללכת לבדוק עסקים מוגבלים.

מיכאל תבור: האוצר החזיר לי חזרה ואמר לי שלא משלם על זה.

מיכאל תבור: עשיתי בדיקה, שלחתי בודקים, הגשתי דוח, ואמרו לי שהייתי צריך להיות ער לזה שיש שם בעיית מגבלה, ולא משלמים.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה כאלה האוצר החזיר לך?

מיכאל תבור: היו בודדים, מפני שמיד התרענו לבודקים, ואמרנו שיעשו בדיקה רצינית, יסתכלו מהתחלה על הנתונים.

מיכאל תבור: אמרנו להם שזה בזבוז כסף מבחינתנו ואסור לבדוק עסקים כאלה.

מיכאל תבור: אנחנו גם מודיעים את זה לאנשים.

מיכאל תבור: ועדת החריגים כונסה כבר פעמיים, וחלק אושרו.

מיכאל תבור: החריגים הם מסוגים שונים, לאו דווקא מוגבלים.

מיכאל תבור: לגבי המוגבלים יש בעיה קשה, כי התנאים של הקרן מוגבלים.

מיכאל תבור: האוצר קבע את התנאים, ועדת הכספים אישרה אותם, אני לא יכול לפעול מחוץ למנדט.

מיכאל תבור: רק אתמול הייתה הישיבה השניה של ועדת החריגים.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה בקשות נידונו בוועדת החריגים?

מיכאל תבור: אני חושב ששמונה בקשות.

יוחנן לוי: עשר.

רוחמה אברהם-בלילא: בשתי ועדות חריגים, רק עשר בקשות נידונו?

יוחנן לוי: הייתה ועדה אחת אתמול, לא היו שתיים.

רוחמה אברהם-בלילא: הייתה ועדה אחת אתמול, כי ידעתם שהיום אני מכנסת, אז התכנסתם דחוף?

יוחנן לוי: זה במקרה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להביא לכם דוגמה מבעלת עסק, אחת מיני רבות, שפנתה אליי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה שהיא תספר את סיפור התלאות שהיא נאלצה לעבור.

רות בן יאיר: אני העורכת של מגזין רנסנס, מגזין חדש.

רות בן יאיר: העסק שלי קיים ממרץ 2002.

רות בן יאיר: קראתי על ההלוואות לעסקים הקטנים, וקבלתי את הטלפון של מיכאל תבור.

רות בן יאיר: מיכאל תבור ענה לי, אמר לי להיכנס לאתר האינטרנט שלהם על מנת לקבל את הטפסים ולהירשם.

רות בן יאיר: לקחתי את הטופס והגשתי את כל הבקשה, בדיוק כמו שביקשו ממני: מאזנים, מאזני בוחן, הכל.

רות בן יאיר: שלחתי עם שליח לתבור, כי בוער לי, אני צריכה כסף.

רות בן יאיר: כששלחתי את הבקשה לא חזר לי שום שיק, הכל היה בסדר.

רות בן יאיר: דיבר אתי למחרת בחור בשם ארז, בחור נחמד, הבין אותי, ואמר לי ששולחים לי למחרת מישהו שיעשה ביקורת.

רות בן יאיר: בא אליי בחור בשם אורן, בשעה 5:20 אחר הצהרים – הבנות שלי עובדות מ-9:00 עד 5:00 - בשעה 5:32 הוא כבר לא היה במשרד שליח.

רות בן יאיר: הוא ישב אצלי במשרד שתי דקות, הוא לא סייר במשרד.

רות בן יאיר: לעומתו, עדי שטרנברג, בא אליי למשרד וישב שעה וחצי, דיבר עם כל הבנות במשרד שלי.

רות בן יאיר: קודם שלחו אותי לעדי שטרנברג, הלכתי אליו, ישבתי אתו, ואחרי יומיים הוא בא אליי וישב שעה וחצי אצלי במשרד.

רות בן יאיר: הוא אמר לי שכסף הוא לא יכול לתת לי, אבל הפנה אותי לתבור.

רות בן יאיר: הוא אמר שיכול לעזור לי עם כל מיני עסקים שייתנו לי כוח, יעזרו לי לא בכסף, אלא בשיתופי פעולה.

רות בן יאיר: אני בת 48, ועברתי הרבה בחיים שלי.

רות בן יאיר: ישבתי והסתכלתי על הבחור אורן, ואמרתי לעצמי: הבחור הזה צריך לקבוע אם רנסנס ישרוד או לא ישרוד.

רות בן יאיר: שאלתי אותו בן כמה הוא, והוא ענה שבן 24.

רות בן יאיר: הוא בא אחרי שכל הבנות עזבו.

רות בן יאיר: איפה כל הרעש שאני צריכה להראות לו, אם אני מתפקדת או לא.

רות בן יאיר: הוא דיבר אתי בדיוק 12 דקות.

רות בן יאיר: הוא אמר לי שאם יחסר לו חומר הוא יתקשר אלי ויבקש.

רות בן יאיר: למחרת חיכיתי כל היום, הוא לא התקשר.

רות בן יאיר: אז התקשרתי ושאלתי מה קורה.

רות בן יאיר: הוא אמר לי שכל מה שסיפרתי לו בפגישה אצלי במשרד - - -

רוחמה אברהם-בלילא: שארכה 12 דקות.

רות בן יאיר: כן.

רות בן יאיר: הוא אמר לי להעלות הכל הכתב.

רות בן יאיר: העליתי את זה מהר על הכתב ושלחתי להם.

רות בן יאיר: הם אמרו לי שב-22 בספטמבר, יש את הוועדה.

רות בן יאיר: חיכיתי ליום הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: מתי פתחת את העסק שלך?

רות בן יאיר: מרץ 2002.

רות בן יאיר: ב-22 , או 23, אמרתי כל היום "שמע ישראל", שיהיו בשורות טובות.

רות בן יאיר: למחרת התקשרתי לארז.

רות בן יאיר: הוא דיבר אתי יפה, שאלתי מה קורה עם הוועדה.

רות בן יאיר: הוא שאל איזו ועדה, ואמרתי: אתמול, לא ישבתם?

רות בן יאיר: הוא אמר שלא דנו במקרה שלי.

רות בן יאיר: אמרתי לו: אמרתי לך שזה דחוף לי, הבאתי לך את כל החומר.

רות בן יאיר: הוא אמר לי: כן, אבל בכלל לא אישרו אותך.

רות בן יאיר: הוא לא ידע למה.

אבנר ורד: היא לא עמדה בקריטריונים.

רוחמה אברהם-בלילא: היא לא עמדה בקריטריונים ועל זה דברתי קודם.

רות בן יאיר: אז התקשרתי למשרד של מיכאל תבור והוא לא היה, ארז לא ידע להגיד לי.

רות בן יאיר: בקשתי את מספר הטלפון הסלולארי של מיכאל תבור, הוא לא יכול היה לענות כי לא היה במשרד.

רות בן יאיר: התקשרתי 20 פעמים, להבין למה לא נתנו לי את הכסף.

רות בן יאיר: אני אומרת שאני לא מוותרת, אני הולכת לעשות רעש, ראיתי את רוחמה אברהם בערב חדש אומרת שהיא עוזרת לעסקים קטנים.

רות בן יאיר: אני עסק קטן, אני עסק עם הפנים למעלה, ואני רוצה לדעת למה רוחמה אברהם אמרה בערב חדש שהם עוזרים לעסקים קטנים.

רות בן יאיר: אז התקשר אליי אדון אחרי יומיים.

רות בן יאיר: הוא אמר שהוא מתקשר אליי לא בגל שהוא פוחד מהמדינה או מרוחמה אברהם, אבל דעי לך, את חייבת עוד כספים.

רות בן יאיר: אמרתי לו שאני לא חייבת לאף אחד.

רות בן יאיר: אני באובר-דרפט בבנק, אבל זה על סמך שיקים שאני נותנת ניכיונות.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא לא אמר שאת לא יכולה לקבל את הכסף כי הקמת את העסק שלך במרץ 2002.

רות בן יאיר: את אמרת לי בשבוע שעבר, שזה שלוש שנים.

רות בן יאיר: אמרתי שהיו אומרים לי, ואז לא הייתי חיה באשליות חודש.

רות בן יאיר: כשדברתי בפעם הראשונה עם מיכאל תבור, אמרתי לו שאני רוצה לבקש 200,000 שקל.

רות בן יאיר: הוא אמר לי, שיאשרו לי 100,000, לפי מה שאני מספרת לו.

רות בן יאיר: אחר כך אורן אמר שאני חייבת עוד כספים.

רות בן יאיר: אורן שאל אותי מי זה גדעון, ואז שאלתי למה לא ביקש הסברים קודם.

רות בן יאיר: גדעון הוא בן זוגי, וזאת הלוואת בעלים.

רות בן יאיר: מה חשבת, יכול לקום עסק כזה בלי אגורה הלוואת בעלים?

רות בן יאיר: אז הוא אמר: בסדר, תני לי מאזן בוחן.

רות בן יאיר: אמרתי שמתאים לי לתת מאזן בוחן, כי בספטמבר מכרתי פרסומים ב-180,000 שקל, אז אני אוסיף את זה, שתראו שאני במגמת עלייה.

רות בן יאיר: לעגו לי, אמרו לי את לא נורמלית, לא ייתנו לך כסף, חבל לך על הזמן, אל תפעילי את רואה החשבון שלך, רדי מזה.

רות בן יאיר: אז ירדתי מזה, אבל הרגשתי מרומה, בזויה, לא כבדו אותי, לא כתבו לי מכתב ונימקו למה דחו את הדרישה שלי להלוואה.

רות בן יאיר: אם היו אומרים לי עוד שלוש שנים, אולי הייתי הולכת למקום אחר ומלווה, ואומרת שבעוד שנה וחתי אלך לקרן לעסקים קטנים, ויש סיכוי שיאשרו לי ואחזיר.

רות בן יאיר: אני רוצה לומר לכם שהיו לי ימים יפים, כי חייתי באשליה שייתנו לי לפחות 100,000שקל ויעזרו לי.

רות בן יאיר: זה מה שהיה לי בתבור.

רות בן יאיר: היה לי ניסיון מאוד לא יפה, אף על פי שבכל הפעמים דברו אתי יפה, באדיבות, גם ארז וגם מיכאל.

אבנר ורד: אל"ף אני מבקש להתנצל.

רוחמה אברהם-בלילא: זה ספור אחד מני רבים, שאני שומעת מידי יום.

אבנר ורד: אז אמרתי שאני מתנצל.

אבנר ורד: בי"ת, לפי התאריכים שנתת, לא מדובר על הקרן הזאת.

אבנר ורד: זו בעצם הקרן הקודמת, שהיו כללי משחק אחרים לגמרי.

רות בן יאיר: במה זה יכול לעזור לי היום?

רות בן יאיר: הסיפור נעשה ונגרם לי עוול.

אבנר ורד: אני עוסק יותר משמונה שנים בניהול קרנות.

אבנר ורד: תמיד יש בעיות.

אבנר ורד: בעיה כזאת – לטעמי חברת הכנסת רוחמה אברהם – לא הייתה צריכה לבוא לשולחן.

אבנר ורד: היינו יושבים אצל מיכאל תבור על הסוגיה.

אבנר ורד: מנתחים אותה בצורה שקולה והולכים קדימה.

רות בן יאיר: מיכאל ידע את זה, הוא יכול היה לזמן אותי.

רוחמה אברהם-בלילא: סליחה רות, את סיימת את דברייך.

רוחמה אברהם-בלילא: מר ורד, אם לא היו מגיעים אליי סיפורים מידי בוקר - - -

אבנר ורד: גם היום, כשרציתי להיכנס לכנסת, המספר שלי לא הופיע, לא נתנו לי להיכנס.

אבנר ורד: אז אני לא קובע שבגלל תקלה אחת הכנסת לא שווה שום דבר.

אבנר ורד: יש בעיות ברגע שבונים מערכת.

אבנר ורד: לגבי המקרה הזה, אני מתחייב לשבת אתך, גברת בן יאיר, בארבע עיניים כמה שצריך, לשמוע, ללמוד.

אבנר ורד: לפי מה שנשמע פה, הייתה פה אי נעימות ואני רוצה ללמוד מהנושא, כי התפקיד שלנו הוא לתת שירות.

אבנר ורד: חברת הכנסת אברהם, יש תלונות וזה טבעי.

אבנר ורד: שמונה שנים אני מלווה בטענות ובבעיות, אבל תוך כדי ניסיון לפתור אותן.

אבנר ורד: מה שמר תבור הציג זה תחילת תהליך.

אבנר ורד: אנחנו עם הקרן החדשה רק שלושה חודשים.

אבנר ורד: כשהיה מצב קשה, הבום הראשון בהתחלה היה כשל 800 פניות.

אבנר ורד: מר תבור, באופן טבעי, לא היה ערוך למסה כזאת.

אבנר ורד: אנחנו צריכים פה לתפקד על שלוש מערכות - - -

רוחמה אברהם-בלילא: אני חייבת להפריע רגע.

רוחמה אברהם-בלילא: עד שהוקמה הקרן נערך מספר רב של ישיבות.

רוחמה אברהם-בלילא: גם הנושא הזה של צפי, של הבום זה כביכול, מיכאל תבור אמר בצורה הכי מפורשת, וגם יוחנן לוי וגם אתה, אבנר ורד: אנחנו יכולים להיערך מיידית לבום גדול של הזמנות, של בקשות להלוואה.

רוחמה אברהם-בלילא: אז קרה הבום הזה, ומה קרה בשטח?

יוחנן לוי: תן לי בבקשה לענות.

יוחנן לוי: חבל שאין לנו את הפרוטוקול מהישיבה הקודמת.

יוחנן לוי: קודם כל, אני נותן לו צל"ש, אחרי כל התלונות האלה.

יוחנן לוי: אני מלווה את הקרנות משנת 93', ואני יכול להשוות מה היה ומה יש לנו היום.

יוחנן לוי: היום שי לנו מציאות שלא הייתה לנו בחלום.

יוחנן לוי: צריך לומר את זה, אי אפשר עכשיו להתנפל ואי אפשר להתעלם מההישגים.

יוחנן לוי: הישגים יוצאים מן הכלל, אני אומר לך את זה.

יוחנן לוי: הסיפור הזה הוא על הקרן הקודמת.

יוחנן לוי: אני יו"ר ועדת האשראי.

יוחנן לוי: התחלתי את ישיבות הקרן עם עשר בקשות לשבוע.

יוחנן לוי: עכשיו יש 30 בקשות לשבוע, מתוכן מאשרים כ-70%, 80%, מה עוד אפשר לעשות?

יוחנן לוי: יש לי שני מחסומים שאני לא עובר.

יוחנן לוי: קודם כל, לא נתנו לנו תקציב – אז בשעה טובה, עברנו את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: עברת את זה לפני חודש.

יוחנן לוי: אני לא אומר שלא, כתוצאה מזה יש עכשיו 30 בשבוע, בלי זה לא היה אפשר 30 בשבוע.

יוחנן לוי: דבר שני, בקשתי שיאשרו בנק נוסף, בנק מרכנתיל, שהוא יכפיל את היכולת של טיפול של בנק.

יוחנן לוי: הרי אפילו אם יזרימו לבנק בלי סוף.

יוחנן לוי: הבנק תקוע.

יוחנן לוי: צריך שתי הזרמות, במקביל.

יוחנן לוי: הבנק לא מסוגל לעשות את כל האלה במקביל.

רוחמה אברהם-בלילא: למה הוא לא מסוגל?

יוחנן לוי: בנק אוצר החייל הוא לא הבנק הכי גדול במדינה, והוא עושה מאמצים שאני מצדיע להם.

יוחנן לוי: לשניהם מגיע צל"ש – שלרון מהבנק ולמיכאל תבור.

יוחנן לוי: אני אומר את זה בשמי, אם לא בשמכם.

יוחנן לוי: הם עושים את העבודה מצוין.

יוחנן לוי: אבל גם היום, יושב פה נציג החשב, פניתי אליהם לפני חודשיים שיכניסו את בנק מרכנתיל, והם שוקלים להוציא מכרז.

יוחנן לוי: לא צריך מכרז לעניין הזה.

יוחנן לוי: בואו נפתור את הבעיות האמיתיות.

יוחנן לוי: תרשמי ממתי הבקשה, ותעקבי אחרי המילוי שלה.

רוחמה אברהם-בלילא: הם לא עומדים בקצב של דיון בבקשות, אז מה - - -

יוחנן לוי: מה זה קצב?

יוחנן לוי: מיכאל תבור עושה קצב והבנק עושה קצב.

יוחנן לוי: תני לשני התחומים האלה לרוץ.

רוחמה אברהם-בלילא: לפני חודשיים הייתה העברה כספית של 30 מיליון שקל לקרן.

יוחנן לוי: זה לא לקרן, זה הלך לחונכות.

יוחנן לוי: סליחה, את מערבבת.

רוחמה אברהם-בלילא: לא, לא, אתה מערבב.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה כספים הועברו להקמת הקרן הזאת?

אבנר ורד: הועברו 15 מיליון בלבד.

רן אלון: אושרו 30 מיליון בוועדת הכספים.

יוחנן לוי: מהם הועברו רק 15 מיליון לאוצר החייל.

יוחנן לוי: אני מחפש בנק נוסף להפעיל את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: למה אי אפשר להעביר את כל ה-30 לבנק אוצר החייל?

יוחנן לוי: שיגמור, אבל יש לו יכולת קליטה מסוימת.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא לא יכול לגמור אם אתה לא מספק לו במינימום את הפרוט של הדרישות להלוואות.

יוחנן לוי: יש כמות גדולה ששוכבת אצלו ואני מחכה שיזרים אותה.

יוחנן לוי: יש להם צוואר בקבוק.

רוחמה אברהם-בלילא: שרון, כמה בקשות יש לכם כרגע בצנרת?

שרון פדר: אין באוצר החייל צוואר בקבוק.

שרון פדר: נוהל העבודה שלנו מדבר על כך ש מרגע שמגיעה אלינו התוכנית העסקית מחברת תבור, תוך שבעה ימי עסקים אנחנו מקבלים את ההמלצה מאחד מהסניפים שאליהם הופנתה הבקשה, ואנחנו עומדים בזה.

שרון פדר: הקצב היום הוא כזה שהבנק מסוגל לטפל בקצב הבקשות הנוכחי.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה מגיעים אליכם בכל שבוע?

שרון פדר: זה הולך וגדל.

שרון פדר: כמו שמפורט פה, בהתחלה היה קצב נמוך, גם כתוצאה מבעיית תקציב.

שרון פדר: אחרי שנפתרה בעיית התקציב, הקצב הולך וגדל.

שרון פדר: יש 30 בקשות בשבוע ואצלנו אין צוואר בקבוק.

שרון פדר: אנחנו עדיין מסוגלים לטפל בקצב הזה, ואני מעריך שנוכל לטפל גם בקצב גדול יותר.

שרון פדר: איך שאני רואה את העניין, היו בעיות מסוימות כתוצאה מהקיבולת של תבור.

שרון פדר: אני חושב שאנחנו מאחורי זה, הקצב היום הוא יפה.

רוחמה אברהם-בלילא: שאלתי בעבר, ואני שואלת עכשיו שוב.

רוחמה אברהם-בלילא: בישיבה האחרונה שלנו שאלתי במפורש מהו הרף של ממוצע של 200 בקשות בחודש.

רוחמה אברהם-בלילא: אמרתם שאתם מסוגלים לעמוד בקצב של 200 בקשות לחודש.

שרון פדר: אני אומר גם היום.

רוחמה אברהם-בלילא: אז מבחינת הבנק, אני לא רואה שום דבר שתקוע צנרת.

רוחמה אברהם-בלילא: אם מגיעים אליכם 30 בקשות בשבוע, אז סך הכל הבקשות החודשיות זה בסביבות ה-120.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, שיש 80 בקשות נוספות שיכולות להיות מטופלות בפרק הזמן הזה.

שרון פדר: אני אומר שוב, גם אם נגיע לסדר גודל של 200, הבנק יהיה מסוגל לטפל בזה.

שרון פדר: היום אין בבנק צוואר בקבוק.

שרון פדר: אנחנו עומדים במה שקבענו, שברגע שמגיעה תוכנית עסקית, מנהל הסניף תוף שבעה ימים נפגש עם בעל העסק ומוציא המלצה, ואז זה עולה לוועדה.

שרון פדר: ישכל שבוע ועדה, וקבענו שכל מה שמגיע עד יום שני, ביום חמישי כבר בוועדה.

שרון פדר: כך שאין צוואר בקבוק נכון להיום.

שרון פדר: אני לא רואה בעיה, אני חושב שהקרן עובדת יפה מאוד, למרות שיכול להיות שבשוליים יש בעיות או טעויות.

יוחנן לוי: זה תמיד יהיה.

מיכאל תבור: לא רק טעויות, יש סירובים.

מיכאל תבור: חלק מהטענות של רות זה סירוב.

מיכאל תבור: אני לא רוצה להיכנס לאי דיוקים או לדברים שהיו בויכוח בינינו לבינה.

מיכאל תבור: אנחנו לא מעבירים 100%, כלומר יש פוטנציאל, מבין אותם 30% שלא יעברו, שיתלוננו עלינו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני בהחלט מקבלת את זה.

רוחמה אברהם-בלילא: רמת הצפי שלי הייתה כזו שאין דבר כזה ש-100% של הדרישות ייענו, זה לא הגיוני.

רוחמה אברהם-בלילא: הטענה שלי היא שמלכתחילה, כשבעלי עסקים לא עומדים בשני הקריטריונים האלה, שלא יגישו בקשה.

רוחמה אברהם-בלילא: למה לעורר ציפייה?

מיכאל תבור: אין מגבלה כזאת של שלוש שנים.

ישראל חזקיה: המגבלה לשלוש שנים היא לגבי חוק עידוד השקעות ומו"פ.

רן אלון: לגבי אופן הטיפול, כמו שאני רואה אותו פה כרגע, אני יכול להגיד שאני שבע רצון מצורת הטיפול של חברת תבור, במסגרת של הפניות.

רן אלון: אני שומע גם את החברים האחרים שמדברים פה.

רן אלון: מבחינת ההיקפים, הענייניות והמקצועיות, גם כשהגברת תיארה את טענותיה, היה טיפול בסדר גודל של זמנים שאנחנו דברנו עליהם.

רוחמה אברהם-בלילא: 10 דקות של בוחן מקצועי שבודק עסק?

רן אלון: יכול להיות שזאת נקודה, אבל מבחינת קצב הזמן מהרגע שהיא פנתה עד לרגע שהופיע אצלה מישהו, וההתייחסות – כמו שהיא טוענת זה נעשה בסדר גודל של שבועיים, אלה הדברים שדברנו עליהם כאן, כך שמהבחינה הזאת אני לא רואה בעיה היום בתהליך.

רן אלון: יכול להיות שיש מקרים שדורשים התייחסות ובדיקה פרטנית, אבל ברמה הכללית, אני רואה שהמערכת עובדת כמו שציפינו.

רן אלון: אנחנו שבעי רצון.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: צפיה גילת, בבקשה.

צפיה גילת: אני רואה את הקצב הזה כקצב משתפר, אבל עדיין לא כפי שהייתי רוצה שזה יהיה.

צפיה גילת: אני רוצה שהקצב יהיה מהיר יותר, ואולי צריך להגדיל את מספר ועדות האשראי בשבוע.

צפיה גילת: יכול להיות שצריך שתי ועדות אשראי בשבוע, ולא להסתפק בוועדת אשראי אחת.

צפיה גילת: דבר שני, כמובן שצריך לנטרל כל מי שאינו עומד בקריטריונים מהרגע הראשון.

רוחמה אברהם-בלילא: מגיעות אלייך תלונות כאלה?

צפיה גילת: לא כאלה.

צפיה גילת: מגיעות אליי תלונות של אי קבלה, אבל לא מהסיבות האלה.

צפיה גילת: דבר אחרון, אם מר תבור אומר שבמאי כבר לא יהיה כסף בקרן, בקצב הנוכחי לא המוגבר, אז איפה הגענו.

צפיה גילת: כבר צריך לדבר על הגדלת הקרן.

רוחמה אברהם-בלילא: בסדר, העברה תקציבית תיעשה עם האוצר.

רוחמה אברהם-בלילא: לא תהיה שום בעיה.

יוחנן לוי: הגדלת ההפקדה.

צפיה גילת: השאלה היא איך מזרזים את הקצב, שהוא עדיין איטי.

צפיה גילת: סך הכל הוגשו כ-1,600 בקשות.

אבנר ורד: אבל חומר מילאו רק 800.

אבנר ורד: אנחנו יכולים לדבר רק מאותו רגע שהוא מילא את החומר.

צפיה גילת: בסדר, גם בין 800 ל-115 המרחק הוא גדול.

רוחמה אברהם-בלילא: המרחק הוא גדול, כשבבנק אוצר החייל נאמר שאין אצלם בקשות.

אבנר ורד: בנק אוצר החייל זו מערכת קיימת, ואכן הם עושים פעולת הדרכה חכמה ונבונה, ושיפרו את עצמם, ונקווה שעוד ישפרו את עצמם.

אבנר ורד: מר תבור, לעומת זה, בהליכים של בניית מערכת.

אבנר ורד: מה עוד, שלפני חודש היה לו מעצור, כי עד שאישרנו לו את הכסף הנוסף הוא לא ידע איפה הוא עומד.

אבנר ורד: מר תבור בנה תשתית שפרושה על כל הארץ, לקח משרד נוסף, הכניס לשם מחשבים, עובדים אצלו היום כ-22 איש סביב הנושא בצורה פרטנית.

אבנר ורד: רבותיי, כל זה בשלושה חודשים, תוך בקרה שכל הזמן התפוקות הן ראויות.

אבנר ורד: צריך לדעת גם איפה אנחנו עומדים, אם מחר, חברת הכנסת אברהם, תהיי שרת הספורט ותרצי שבמדינת ישראל ירוצו 9 שניות, זה לא ילך.

אבנר ורד: יש נסיבות סביבתיות.

אבנר ורד: אני מבקר אצל מר תבור במשרד, ועוקב אחרי התיקים, אחרי הפעולות ואחרי מה שנעשה, ואני אומר במפורש, שאם יש טענות כמו של הגברת – מקובל, ואני בעד לסדר דברים.

אבנר ורד: להפך, אם פונה אליי מנהל מלון מאילת, אני מסביר, אני מנחה אותו, שיקבל את השירות הטוב ביותר.

אבנר ורד: כל מי שיש לו בעיות שיפנה.

אבנר ורד: שיפנה למר תבור, שיפנה אליי.

אבנר ורד: אני מתחייב שבכל הדברים נטפל בסבלנו ובשקט, וניתן את התשובות שצריך לתת.

אבנר ורד: אבל אי אפשר לדרוש ממר תבור יותר, אם הוא כבר היום מגיע ל-200 בחודש.

רוחמה אברהם-בלילא: לא שמעתי שהוא הגיע ל-200.

אבנר ורד: הוא מגיע בינואר ל-200 בחודש.

אבנר ורד: ועדת האשראי לא חסם, כי אם יהיה תורך נקיים שתי ישיבות בשבוע, נקודה.

אבנר ורד: בקטע הזה להערכתי, תוך שבועיים, שלושה שבועות, הפקק שהיה בהתחלה הוא בדרך להיפתח, וניכנס למסלול של 200 עד 250 בחודש, שזה יוצא מן הכלל.

אבנר ורד: בהיקף שנתי, אנחנו מדברים על 2,500 עד 3,000.

אבנר ורד: כל הקרן הגדולה של 93' עשתה 3,000 בארבע שנים, עם 600, 700 מיליון עם נפילה של למעלה מ-200 מיליון.

אבנר ורד: אנחנו מקווים שלא נעבור את ה-4% default, וזו נקודה חשובה.

אבנר ורד: לכן, אני מברך על הפגישה, זה בהחלט לנו לחשיבה נוספת.

אבנר ורד: אני מבקש להפנות אלינו בעיות שישנן לישיבות עבודה, שיבואו ויסבירו מה הבעייתיות.

אבנר ורד: מקובל עליי שכאלה שלא עומדים בקריטריונים, לא צריכים להשקיע בהם.

אבנר ורד: מר תבור עושה מאמץ יותר גדול בנושא החריגים, כי בדרך כלל כשמקרה הוא חריג, הצורך להשקיע בו דורש יותר זמן.

אבנר ורד: אתה בודק את עצמך ואת העסק יותר טוב.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל למה מאז שהתכנסנו, רק אתמול הייתה ועדת חריגים.

אבנר ורד: הייתה ועדה שניה, הנה פרוטוקול של ועדת חריגים ראשונה, שהייתה ב-7 לדצמבר.

אבנר ורד: דנו בה בארבעה תיקים, ואתמול הייתה ישיבה נוספת, בה דנו בשישה תיקים.

אבנר ורד: הייתה ישיבה של שעתיים, מתוך הכמות שהיית ארבעה אושרו ושניים לא אושרו.

אבנר ורד: אני חושב שזה מעל ומעבר, זה שיתוף פעולה.

אבנר ורד: אנחנו בונים תהליך של שיתוף פעולה בין הבנק הגוף המתאם האוצר והתמ"ת, זה לוקח זמן, אבל שיתוף הפעולה הזה יצור תשתית של יצירת כלים למימון מצוינים, עוד יותר טובים מהקרן שיש לנו.

מוטי שפירא: גם אנחנו מטפלים במקרים שבאים אלינו, וגם לי הייה מקרה כזה.

מוטי שפירא: סך הכל הקרן רצה, רואים שיש ביקוש.

מוטי שפירא: הביקוש הזה גם יעמיד אתגר ברמה התקציבית, כי זה הולך ותופס.

מוטי שפירא: הבעיה היא לא של משך הזמן, אלא השילוב שהוא בעייתי לבעלי עסקים, מה שנקרא customer oriented השילוב בין זמן לאי ודאות, והרבה תחנות בדרך.

מוטי שפירא: יכול להיות שאין מה לעשות, אובייקטיבית יש איזו תקופת זמן, לבין מצב של אי ודאות של בעל העסק.

מוטי שפירא: האי ודאות של בעל העסק משעה שהוא מגיש את הבקשה, והוא לא יודע בדיוק מה מצבו, עלול לגרום למצב, הבן אדם מרגיש כאילו הוא יכול להתחייב על דברים, הוא יכול להיכנס לליין, ואז הוא נופל.

מוטי שפירא: הוא נופל פעמיים, כי פעם אחת הוא כאילו מתחייב ואז הבנק שלו סוגר אותו.

מוטי שפירא: הבנק שלו סוגר אותו, הבנק סגר אותו אז סוגרים אותו בהלוואה, ויש מקרה כזה קונקרטי.

מוטי שפירא: כלומר, השילוב בין הזמן לאי ודאות הוא הכי גרוע מבחינת בעל העסק.

מוטי שפירא: אני מסכים בדיוק עם ההדגרה שאמרת.

מוטי שפירא: או שאומרים לו בהחתלה לא , או שבאיזהו שלב, יחסית מוקדם, אומרים לו כן.

מוטי שפירא: לפיכך אני חושב שיש כאן תהליך שנבנה על סמך הקרנות הקודמות.

מוטי שפירא: זה תהליך עם שלוש תחנות ואני לא בטוח שהוא התהליך האידיאלי.

מוטי שפירא: אדם הולך לקבל "קלירנס" מהבנק, אחר כך הוא הולך לתבור ואחר כך חוזר לבנק.

רוחמה אברהם-בלילא: בקשנו לקצר את זה.

מוטי שפירא: אני מדבר על התהליך עצמו.

מוטי שפירא: תיאורטית, אם היית אומר לבנק אוצר החייל: לך הגישו את התוכנית העסקית, אתה בנק, תבדוק את העניין, תביא את זה לוועדה ונגמר העניין.

מוטי שפירא: הכל היה מואץ.

יוחנן לוי: אתה הורס את כל הכיף.

יוחנן לוי: כל היופי פה זה מבחינת ה-default.

מוטי שפירא: הקרן היא יפה, ואני לא חושב להרוס את היופי.

מוטי שפירא: אני מדבר על זה צריכים לחדד מה אומרים לקוח, איך הלקוח מקבל מידע מה קורה אתו.

מוטי שפירא: חוסר המידע לזמן ארוך יוצר בעיות חמורות לבעל העסק.

מוטי שפירא: בי"ת, אולי לא צריכים פה את כל שלושת התהליכים האלה.

מוטי שפירא: האדם יקבל "קלירנס" מהבנק שאין לו על הסף חבויות למס או חשבון מוגבל, וייכנס ישר לליין.

מוטי שפירא: יש שתי תחנות נפרדות - - -

רוחמה אברהם-בלילא: של אישור.

יוחנן לוי: זה בדיוק מה שקורה.

יוחנן לוי: צריך בדיקה או לא צריך בדיקה?

מוטי שפירא: כן, אבל אני רואה את זה לפעמים מהצד.

מוטי שפירא: החבר'ה האלה עושים עבודה מאוד קשה, לפעמים באים אנשים עם בעיות קשות ולוחצים אותם, הם מנסים להיות בסדר, מנסים לעגל פינות.

מוטי שפירא: הם עומדים בפני לחצים לא קלים.

מוטי שפירא: לא כולם זה מקרים של אנשים תמימים, יש גם אנשים שבים עם בעיות קשות בבנקים ומנסים לעשות כל מיני דברים כדי לקבל את הכסף, והם צריכים לעמוד בבעיות האלה.

מוטי שפירא: אני מסכים שצריכה להיות בדיקה יסודית.

מוטי שפירא: דבר אחד בטוח, צריך לחדד אצלכם מה אומרים ללקוח מהרגע שהוא פונה ואיך יוצרים אתו קשר.

מוטי שפירא: לרובם יש אי-מיילים, שאדם יידע איפה הוא עומד.

מוטי שפירא: אם הוא לא יודע זה חמור מבחינת בעל העסק, ועלול לגרום לו נזק.

מוטי שפירא: אני לא יודע מה היא אמרה, אבל זה העסק שאני מתעסק אתו כרגע, אני נוסע מפה אליהם, האבא והבת אמרו לי שהם רוצים להתאבד.

מוטי שפירא: היא הייתה בליין של אוקטובר, הליין שנתקע כי לא היה אז כסף, היא חשבה שזה ילך, היא התחילה להפעיל את העסק, והבנק התחיל לסגור אותה כי לא הייתה הלוואה.

מוטי שפירא: הוא סגר אותה, ועכשיו אומרים לה שאין כסף, והיא לא תקבל.

מוטי שפירא: אני לא בא בטענות.

מוטי שפירא: אני מסכים שהמדינה לא צריכה לשים כסף על קרן הצבי או על דברים שאין להם סיכוי.

מוטי שפירא: אני מציע לחדד, ויש פה אנשים בלעי ניסיון רב, להתמקד בעניין של הלקוח, כדי שאנשים ידעו.

מוטי שפירא: אם הם לא יודעים הם פונים לחברי כנסת, לצפיה גילת, לשון פדר, למר תבור ולכולם.

מוטי שפירא: ומתרוצצים בשטח לחפש ממי יוכלו לקבל תשובה.

מוטי שפירא: זה מכניס את כולם למערכת של לחץ.

מוטי שפירא: דבר שני, אני לא בטוח שהשיטה הזאת היא הכי קצרה.

מוטי שפירא: אם בנק אוצר החייל היה מפעיל תוכנית כזאת של עצמו, בלי המגבלה של האוצר, הוא היה עושה את הכל "אין האוס", עושה הכל בבנק.

מיכאל תבור: אבל הוא מקבל 70% ערבות מדינה.

מוטי שפירא: בסדר, אבל את כל ההכנה אפשר לעשות in house.

עדי שטרנגר: יש מיליון אנשים שמשווקים את הקרן, יש שניים או שלושה שבפועל נמצאים בחזית.

עדי שטרנגר: משווקים זה כולנו: חברי כנסת, שרים, אנחנו, כמעט כל העולם ולהקתו.

עדי שטרנגר: בא בעל עסק היסטרי עם בעיה, מפנים אותו למיכאל תבור, זה מה שאני עושה.

עדי שטרנגר: אני חושב שלאורך זמן מיכאל תבור יהפוך לש"ג, כי מדובר על בני אדם.

עדי שטרנגר: זה תהליך בלתי אפשרי כי בתהליך עצמו יש המון דברים בדרך, שאלות, טענות.

עדי שטרנגר: מספר הבקשות ילך ויגדל כמו אש בשדה קוצים, האש הולכת וגדלה.

עדי שטרנגר: אם מדברים היום על 800, זה יהפוך ל-2,000 ול-3,000 כי המצב במשק הולך ונעשה קשה.

עדי שטרנגר: אם אנחנו מסתכלים שני צעדים קדימה, מספר הפניות ילך ויעלה ולא נוכל לעמוד בקצב.

עדי שטרנגר: יש בעיה כי מצד אחד רוצים להביא בנק נוסף, יש בעיות של אוצר, חשב.

עדי שטרנגר: להוסיף תקציב כדי להגדיל את מצבת העובדים, הוא צריך לדעתי עוד 20 או 30 עובדים, וגם אז הוא יעבוד בעומס.

עדי שטרנגר: ההצעה שלי טכנית, אם אפשר להיעזר בבנק, שהוא גם גוף פרטי, הוא נהנה מכל העולמות.

עדי שטרנגר: להיעזר בשלב הביניים במערכת שקיימת בבנק אוצר החייל, אולי לסייע ולזרז את הבקשות ברמה ההתחלתית, כי אין גוף אחר, כולל את הנושא של המגזר הערבי.

עדי שטרנגר: אני אומר את זה ממקום לא של ידיעת כל הפרטים, אלא ממקום של ראיית התהליך, שזה רק ילך וייעשה יותר קשה ויותר צפוף.

עדי שטרנגר: אולי יש מקום לשלב אותם יותר בעומק הבדיקה.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, בבקשה, גברת צפיה גילת.

צפיה גילת: רציתי לספר סיפור של חברה שהייתה מבחינת עסקים בסדר גמור, עוסקת בטקסטיל, עבדה עם המשביר, וקבלה מהם הזמנה גדולה מאוד.

צפיה גילת: לאחר ייצור ההזמנה, כאשר ההזמנה הייתה מוכנה, המשביר ביטלה את ההזמנה, והעסק נשאר עם כל ההשמנה במפעל, אחרי שהוא הוציא את הכספים, וזה תקע אותו מבחנת התזרים.

צפיה גילת: הבקשה שלו לקבלת הלוואה לא אושרה, בגלל שהוא תקוע מבחינת התזרים.

רוחמה אברהם-בלילא: בסדר, זה נדון בוועדת חריגים.

צפיה גילת: זו פשוט דוגמה של מקרה שלא מקבל הלוואה שלא באשמתו.

צפיה גילת: זה בדיוק מצב שחלק נכבד מהעסקים שלנו נשארים בהם.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לי שאלה נוספת למר פדר.

רוחמה אברהם-בלילא: כרגע מבחינת

רוחמה אברהם-בלילא: כם, מה הרף המכסימלי שאתם מסוגלים לעמוד בו בטיפול בבקשות.

שרון פדר: קשה להעריך בצורה מדויקת.

שרון פדר: יש לנו את המנגנון, יש לנו פריסה של 40 ומשהו סניפים, כאשר הסניפים מאוד מיומנים, מאוד רוצים לעבוד ועובדים יפה בקרן.

שרון פדר: מה שסיכמנו עם מר תבור לאחרונה, בעקבות בקשה שלך גברתי היו"ר,

שרון פדר: שננסה להגיע למצב שהיועץ שלו יגיע יחד עם מנהל הסניף לעסק.

שרון פדר: כלומר, לא מתקיימות שתי פגישות, גם של מנהל הסניף וגם של היועץ, אלא ככל האפשר לעשות את הפגישה יחד, ואז זה מקצר את התהליך.

שרון פדר: אני מעריך שגם בקצב של 50 בשבוע אנחנו נעמוד יפה, ולא יהיו צווארי בקבוק.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, אתה אומר שמבחינת הבנק הוא יהיה ערוך ומוכן לטיפול עד סדר גודל של 200 בקשות ולא 210 לדוגמה.

שרון פדר: אם יהיה קצב גדול יותר, אז נגייס שני אנשים.

שרון פדר: זו לא בעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: זו בעיה, אני לא רוצה לפעול תוך כדי מצב.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לפעול בצורה כזאת שלא יהיו בצווארי בקבוק בסדר גודל כמו שעומד עכשיו, שרק ילך ויגדל.

שרון פדר: צווארי הבקבוק ילכו ויקטנו, כי הבעיה הייתה המסה הראשונית.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה תשובות מהאוצר, קודם כל מה קורה עם משא ומתן עם בנקים נוספים שייכנסו לקרן.

רוחמה אברהם-בלילא: שתיים, אני רוצה לבדוק את האפשרות של הוספת ועדה מקצועית נוספת, כמו תבור, למערך הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא רוצה להיקלע למצב שעוד שלושה חודשים יגיע סדר גודל של 2,000, 2,500 בקשות, והן נדונות, הזמן עושה את שלו, העסקים קורסים והכל בסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה ליצור תמונת מצב כזאת שהקרן הזאת לא תספק עבודה ל-15 שנה, אלא נזרים את הכסף הזה לכמה שיותר בעלי עסקים.

רוחמה אברהם-בלילא: נאפשר להם להגיע לאשראי הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אם יהיה מצב נוסף, נפעל לקרן נוספת.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נמצאים בתקופה כלכלית מאוד קשה, ולכן אני מבקשת בחינה של בנק נוסף לצורך העניין הזה, ואני רוצה תשובות – עוד השבוע אם אפשר – של לשקול להכניס ועדה מקצועית נוספת.

הרצל אבידור: אני ממשרד החקלאות, ואני מקבל הרבה פניות של חקלאים, שטוענים שתנאי הסף לא מאפשרים להם להיכנס, מפני שרובם יצואנים, והם זכאים למענקים בגין השקעות, למרות שהם לא עסקים בסדר גודל גדול.

הרצל אבידור: מכסף של מענקים אין היגיון למנוע ממנו לקבל אשראי, בעיקר מהון חוזר.

הרצל אבידור: הם נקלעים לקשיים עצומים.

הרצל אבידור: אני לא מבין, זה כבר עלה פה - - -

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא סותר אחד את השני.

רוחמה אברהם-בלילא: אני זוכרת שדברנו עלזה בישיבה הקודמת, ונאמר מפורשות שזה לא סותר אחד את השני.

מיכאל תבור: אי אפשר, בתנאי הסף כתוב - - -

רוחמה אברהם-בלילא: כן, אבל אמרנו שזה יגיע לוועדת החריגים.

הרצל אבידור: צריך תצהיר של רואה חשבון שבשלוש השנים האחרונות הוא לא קיבל מענקים מהמדינה.

הרצל אבידור: רואה חשבון לא ישקר, אז זה לא מגיע בכלל, זה נעצר בשלב הראשוני.

רוחמה אברהם-בלילא: טוב, אני מבקש שמר יוחנן לוי יטפל בזה, פשוט מחכה לנו כבר מבקר המדינה, אני מתנצלת.

יוחנן לוי: מה שעשינו היום זה למנוע את המצב של "דיפולטים" שהיו לנו בלי סוף בעבר, שהבנק בדק, זה בא ישר לוועדה, זה רץ מהר, וזה הלך לפח הזבל.

יוחנן לוי: את זה להפסיק.

יוחנן לוי: המגמה שלנו היא מינימום "דיפולטים", זו השיטה הכי טובה, כתוצאה מניסיון.

יוחנן לוי: מיום הגשת הבקשה עד האישור זה חודש.

יוחנן לוי: זה סביר מאוד, ונעמוד בזה.

יוחנן לוי: אני חושב שעמדנו ה בפני משימות.

יוחנן לוי: מר תבור חטף פה משני מקורות, מהם על שהוא רץ מהר מידיי, וממך, גברתי היו"ר, על שהוא הולך לאט מידיי.

רוחמה אברהם-בלילא: יש את הכסף זה, שרק מחכה שייקחו אותו.

יוחנן לוי: זה לא פשוט.

יוחנן לוי: את עשית זעזוע מוח לחשב, שעכשיו הוא התרגל לכמויות החדשות.

יוחנן לוי: בהתחלה זה נראה היה לו מבהיל, הוא נכנס לפאניקה, עכשיו הוא התרגל, כשאת דוחפת יותר הוא מתרגל ליותר.

יוחנן לוי: קודם כל, תעשי חשבון שתמיד תקבלי תלונות מאלה של קיבלו.

יוחנן לוי: אלה שקיבלו לא יפנו אלייך, את צריכה לקחת את זה בחשבון.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לך טעות.

רוחמה אברהם-בלילא: היו, אמנם מעטים, ששיבחו.

יוחנן לוי: אלה יוצאי הדופן, בדרך כלל ייפנו אלה שצריכים סיוע.

יוחנן לוי: אחד המאפיינים של שיפור בשירות ציבורי, כשטוב יש מתלוננים, כשלא טוב אין מתלוננים, מתרגלים למצב הגרוע.

יוחנן לוי: כשלא קבלו כלום שנים, היום כשמקבלים יש תלונות, אז זה מעיד על מצב בריא.

יוחנן לוי: מה שמעניין כרגע זה ועדת החריגים.

יוחנן לוי: ועדת החריגים היא הבעייתית היחידה, אותה תקבלי מידי פעם מכל הכיוונים.

יוחנן לוי: כאן יש שתי גישות.

יוחנן לוי: הגישה של החשב, לפי דעתי, מחמירה.

יוחנן לוי: כתוצאה מזה עד היום - - -

רוחמה אברהם-בלילא: אז רגע.

רוחמה אברהם-בלילא: בשבוע הבא נדון במסגרת הוועדה על ועדת החריגים, האוצר מול ועדת תבור, על איזה תנאים אנחנו הולכים וכולי.

רוחמה אברהם-בלילא: בי"ת, נדון בנושא שבקשתי מהאוצר.

יוחנן לוי: בנק מרכנתיל, לא צריך הרבה בנקים.

רן אלון: לגבי העניין של בנקים נוספים.

רן אלון: אנחנו נמצאים עכשיו בתהליך של גיבוש הפניה.

רן אלון: זה לא רק בנק מרכנתיל.

רן אלון: אנחנו התקדמנו והגענו לאן שהגענו עם בנק אוצר החייל, כי זה היה מבוסס על הקרן הקודמת שהייתה.

רן אלון: היא הייתה מול דיסקונט ובנק אוצר, התקדמנו בתוך התהליך, והם אלה שירשו היום את הפעילות.

רן אלון: כרגע, שאנחנו הולכים להרחיב את זה לבנק נוסף, צריכים להרחיב את זה לכולם, ולא להגבילך את זה לבנק מסוים.

רן אלון: לכן כבר נערכנו, אנחנו פועלים לקראת זה שנעשה פניה רלוונטית לכל הבנקים.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל את שמעתי כבר לפני חודש.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת מהאוצר, תיכנסו לתהליך מואץ מול בנק מרכנתיל.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה, הישיבה נעולה.