ועדת המשנה לבדיקת משך ההליך המשפטי, כנסת 16, פרוטוקול מספר 2, 2004-01-04 10:04

אופיר פינס-פז: אנחנו היום נתמקד בערכאה של ביהמ"ש המחוזי.

אופיר פינס-פז: קיבלנו שני ניירות.

דן ארבל: המיקומים.

דן ארבל: באופן חופשי תוכלו גם לבחור נתונים שאנחנו לא מציגים.

אופיר פינס-פז: העובדתית.

דן ארבל: המחוזיים ואח"כ אנחנו נמצאים על פה אתר האינטרנט של בתי-המשפט שאפשר דרכו לקבל מגוון גדול מאוד של נתונים על בתי-המשפט בכלל ועל ביהמ"ש המחוזי בפרט, כדי לנתח את מה שקורה בהם.

דן ארבל: אנחנו רואים שבתי-המשפט המחוזיים בישראל הם חמישה.

דן ארבל: כאשר ביהמ"ש הגדול ביותר הוא בת"א.

דן ארבל: צריך להבין שביה

דן ארבל: מ"ש המחוזי בת"א כולל גם את ת"א וגם את מחוז מרכז.

דן ארבל: מתחתיו יש שני מחוזות של בימ"ש שלום.

דן ארבל: מתחת לכל בימ"ש מחוזי אנחנו כתבנו את בתי-משפט השלום שנמצאים תחת אזור שיפוטו והוא מהווה בעצם ערכאת ערעור עליהם.

דן ארבל: ביהמ"ש המחוזי בירושלים כולל 19 שופטים, ביהמ"ש המחוזי בת"א 49 שופטים; ביהמ"ש המחוזי בחיפה שהוא השני בגודלו, כולל את בתי-משפט השלום בחיפה, נהריה, עכו, הקריות וחדרה, ושני בתי-המשפט הקטנים יותר הם באר-שבע ונצרת, שהם בתי-משפט קטנים יחסית, עם בעיות ספציפיות שיש לבתי-משפט קטנים.

דן ארבל: כגון, שחסר אדם אחד פתאום בהרכב, ההרכב לא יכול לפעול וכדומה.

דן ארבל: זה תיאור כללי של הערכת בית-משפט מחוזי שהיא כוללת.

דן ארבל: אנחנו רואים שהיא יושבת כערכאה ראשונה, ז"א היא שומעת כערכאה ראשונה משפטים אזרחיים בדן יחיד.

דן ארבל: משניים וחצי מיליון ש"ח ומעלה.

דן ארבל: פלילי, בד"כ מ7- שנות מאסר ומעלה, עם חריגים מסוימים.

דן ארבל: היא יושבת כערכאת ערעור על בתי-משפט השלום, בהרכביהם השונים.

דן ארבל: ז"א, גם על בימ"ש למשפחה, תביעות קטנות, מסים וכד'.

דן ארבל: ועדות ערר שונות, שיושבות במסגרת ביהמ"ש המחוזי.

דן ארבל: ויש מה שנקרא אחרים, זה כל מיני עניינים מיוחדים שנמצאים בביהמ"ש המחוזי ומה שלא כתוב כאן, ואני רוצה להוסיף, שביהמ"ש המחוזי מתייחד בכך שיש לו סמכות שהייתי קורא לה, סמכות שיעורית, כלומר כל מה שהוא לא בסמכות בימ"ש שלום, נמצא בסמכות ביהמ"ש המחוזי.

דן ארבל: הסמכות השיעורית הזאת היא חשובה, כי היא מביאה לגדר סמכותו עניינים שונים מסוגים שונים, שאי אפשר לצפות אותם לפעמים מראש.

דן ארבל: הדבר השלישי שהוסף בתקופה האחרונה זה ביהמ"ש לעניינים מינהליים שמכונה, הבג"צ הקטן.

דן ארבל: כאן ביהמ"ש לעניינים מינהליים יושב באותן סמכויות שהיו בעבר בבג"צ והורדו לביה

דן ארבל: מ"ש לעניינים מינהליים במסגרת ביהמ"ש המחוזי.

דן ארבל: כאן יש פירוט של העניינים האזרחיים, עניינים בתביעות כספיות מעל שניים וחצי מיליון ש"ח.

דן ארבל: עניינים של בעלות במקרקעין, זה למשל מסוג העניינים שאנחנו רוצים להעביר לשלום.

דן ארבל: כי החלוקה הזאת בין בימ"ש שלום ומחוזי היא מלאכותית.

דן ארבל: בשלום דנים בנושאים שהם שיתוף במקרקעין, חלוקת מקרקעין, חזקה במקרקעין, אבל לא בעלות.

דן ארבל: כל נושא של בעלות הוא במחוזי ויש פה לפעמים כפילויות והשקה באותו תיק, נדון גם נושא של בעלות וגם נושא של חלוקה וזה יוצר לנו בעיות מלאכותיות.

דן ארבל: פירוק חברות שותפויות ועמותות - זה נושא שגם עתיד להישאר בגדר סמכות ביהמ"ש המחוזי, כי הוא נושא כבד ומורכב.

דן ארבל: אנחנו חשבנו גם במסגרת ועדת אור, שמוטב שיישאר בדרך ביהמ"ש המחוזי.

דן ארבל: כנ"ל לענייני פשיטת רגל, קניין רוחני.

דן ארבל: בוררות - זה באופן מסוים עניין שהתחיל, של מינוי הבורר היה בשלום אז גם ההשגות על פסק הבורר, כמו בקשה לביטול פסק בורר וכד', הולכות לשלום.

דן ארבל: כאשר ביהמ"ש המחוזי ממנה את הבורר, העניין הולך למחוזי ובאופן כללי אם זה לא התחיל פה או שם, ביהמ"ש המוסמך הוא המחוזי ולא השלום.

דן ארבל: ענייני נאמנות גם כן.

דן ארבל: הערכאה הראשונה בתיקים פליליים מעל 7 שנות מאסר, יש פה כל מיני חריגים, שאני לא רוצה כרגע להיכנס אליהם.

דן ארבל: יש כל מיני עבירות שונות שיש סמכות לפרקליט המחוזי להחליט אם להגיש אותם במחוזי או בשלום.

דן ארבל: משפטים על עבירות שעונשם מאסר 10 שנים או יותר, נדונים בהרכבים.

דן ארבל: זה דבר חשוב כי פה אנחנו מדברים היום על יעילות ועל בעיות של ניהול בתי-המשפט.

דן ארבל: ברגע שיש הרכב, ניהול ביהמ"ש נעשה הרבה יותר מסובך.

דן ארבל: הוא דורש תשומות גדולות יותר, הרכבים של שלושה שופטים.

דן ארבל: אז 10 שנות ומעלה, זה הרכבים.

דן ארבל: גם בעבירות מין יש לנו הרכבי שופטים.

דן ארבל: עבירות לפי חוק העונשין, הריגה, חטיפה, חבלה, כל מה שכתוב.

דן ארבל: עבירות קשות לפי פקודת הסמים - יש סמכות לפרקליט המחוזי להחליט היכן להגיש את זה.

דן ארבל: כאשר עבירות לפי פקודות הסמים בהיקף לא גדול מוגשות בבימ"ש השלום, אפילו שהעונש עליהם הוא יותר מ7- שנות מאסר.

דן ארבל: זה אחד החריגים.

דן ארבל: עבירות כבדות - סחר סמים כבד - הפרקליטות בוחרת להגיש את זה לביהמ"ש המחוזי.

דן ארבל: ועבירות בקשר לבחירות.

דן ארבל: ערכאת ערעור לתיקים אזרחיים - ביהמ"ש המחוזי יושב כבימ"ש לערעורים על פס"ד והחלטות של בתי-משפט השלום.

דן ארבל: ערעורי משפחות, ערעורי תביעות קטנות, ערעורים על ראשי הוצל"פ, על מרשם מקרקעין, המפקח על רישום מקרקעין וועדות שונות.

דן ארבל: בנוגע לערעורים פליליים - שוב, יושב בערעורים על פס"ד פליליים של שופטי בימ"ש השלום, על ענייני תעבורה.

דן ארבל: בתעבורה הוא יושב כדן יחיד.

דן ארבל: וערעורי מסים, שזה דבר חשוב ביותר.

דן ארבל: בימ"ש לעניינים מינהליים - זה לפי החוק החדש יחסית, של בתי-המשפט לעניינים מינהליים, אנחנו מדברים בשלושה סוגי עניינים עיקריים.

דן ארבל: עתירות של הפרט נגד רשות מינהלית.

דן ארבל: שוב, מדובר פה בנושאים מיוחדים שעפ"י הצו הוקנו כרגע לביהמ"ש לעניינים מינהליים, כאשר יש סמכות במשך הזמן, להגדיל את גדר העניינים שיעברו בעצם מבג"צ לביהמ"ש המחוזי.

דן ארבל: ארנונות, חופש מידע, חינוך, מכרזים שזה אחד הדברים הכבדים.

דן ארבל: מה שחסר כאן, זה תכנוני בניה גם כן.

דן ארבל: ערעור מינהלי על החלטות של גופים שונים - זה סוג אחר.

דן ארבל: כלומר, גופים מינהליים שונים שמעין טריבונלים מינהליים מחליטים החלטות וערעור מינהלי על החלטותיהם הולך שוב לביהמ"ש לעניינים מינהליים.

דן ארבל: זה תובענות מינהליות, זה סוג של תביעה של הפרט נגד הרשות.

דן ארבל: שקודם היה בעצם בגדר עתירה לבג"צ, היום הוא בגדר ביהמ"ש לעניינים מינהליים.

דן ארבל: סקירה קצרה של מצבת השופטים ומצב בתי-המשפט בחמשת המחוזות.

דן ארבל: ביהמ"ש המחוזי בירושלים כולל 19 שופטים.

דן ארבל: ייחודו הוא בכך שלירושלים נקבעה סמכות שיעורית מבחינה מקומית.

דן ארבל: ז"א, כל עניין שאין סמכות מקומית מוגדרת.

דן ארבל: למשל, אכיפת פסקי-חוץ.

דן ארבל: הרי אם אתה בא לאכוף פסק שנעשה בחו"ל, אז אין סמכות מקומית מסוימת, אתה הולך לביהמ"ש המחוזי בירושלים.

דן ארבל: ויש לביהמ"ש המחוזי בירושלים סמכויות ייחודיות נוספות בעניינים מאוד מיוחדים, כמו הגבלים עסקיים, חוזים אחידים וערעורים על ועדות ערר לחוק החשמל וכו'.

דן ארבל: ערעורים על תוצאות הבחירות וכד', עניינים של כביש חוצה ישראל, טיפול בתיקי משרדי ממשלה ומוסדות ציבור, זה גם נמצא בגדר בתי-המשפט המחוזיים האחרים.

דן ארבל: יש לו ייחוד בכך שיש ערעורים על ערכאות ערעור של בתי-המשפט המכהנים באזור יהודה ושומרון.

דן ארבל: הרבה מאוד אוכלוסייה דוברת ערבית, אבל אגב גם בחיפה וגם בנצרת יש אוכלוסייה דוברת ערבית.

דן ארבל: ביהמ"ש המחוזי בת"א הוא הגדול ביותר, 49 שופטים כי הוא משתרע על האוכלוסייה הגדולה ביותר.

דן ארבל: בעצם מחצית מאוכלוסיית המדינה יושבת באזור ת"א ומרכז.

דן ארבל: ולכן כמעט מחצית מהשופטים יושבים במחוזי ת"א.

דן ארבל: ייחודו שזה מרכז העסקים של המדינה ולכן כל העניינים העסקיים, הכלכליים והמסחריים החשובים נדונים בביהמ"ש המחוזי בת"א.

דן ארבל: ענייני פירוק ושיקום חברות, אפשר לומר שהוא ביהמ"ש העיקרי שנדונים בו עניינים כאלה.

דן ארבל: מופעלים פה בד"כ שישה הרכבי שופטים, שלושה הרכבים פליליים על פשע חמור והרכב אחד של ערעורים פליליים.

דן ארבל: יש שני הרכבים של ערעורים אזרחיים.

דן ארבל: בתחום האזרחי הוא התחיל לאחרונה ליישם מח' לניהול תיקים.

דן ארבל: בעצם יש שני בתי-משפט מחוזיים שהתחילו בשיטות הניהול החדישות.

דן ארבל: אחד, זה ת"א.

דן ארבל: השני, זה חיפה, שנשיאו יושב כאן, הנשיא מיכה לינדנשטראוס ואני מודה לו על הצטרפותו לישיבה.

דן ארבל: הוא יושב כאן כרגע לא כנשיא ביהמ"ש מחוזי בת"א, אלא כנציגות השופטים, אבל הוא נשיא ביהמ"ש המחוזי בחיפה.

השופט דן ארבל: ביהמ"ש המחוזי בחיפה - מצבת השופטים הוא השני בגודלו, 23 שופטים.

השופט דן ארבל: פעילות מאוד מגוונת, אזרחי ופלילי.

השופט דן ארבל: צריך לציין שזה עתה הוא עבר למשכנו החדש, בנין חדש מסודר אחרי הרבה שנים של הזנחה גדולה מאוד בחיפה ופיזור ביהמ"ש בין הרבה מאוד מבנים.

השופט דן ארבל: ביהמ"ש המחוזי בבאר-שבע הוא בימ"ש קטן, 12 שופטים.

השופט דן ארבל: יש לו אוכלוסייה בדואית גדולה שצריך לציין אותה.

השופט דן ארבל: הוא עוסק הרבה בענייני פשעים חמורים.

השופט דן ארבל: יש לו הרבה מאוד בעיות קשות.

השופט דן ארבל: מספר השופטים הוא קטן, ברגע שחסר אדם אחד מההרכב, הוא נתקל בבעיות קשות.

השופט דן ארבל: הוא בעתיד הקרוב מאוד הוא הולך לקבל תגבור לטובת הסדר הקרקעות בנגב, עניין הבדואים שם הוא עניין קשה מאוד.

השופט דן ארבל: וימונו במיוחד שני שופטים שם לנושא הסדר הקרקעות בנגב.

השופט דן ארבל: ביהמ"ש המחוזי נצרת, בימ"ש קטן גם כן, 13 שופטים.

השופט דן ארבל: שוב אוכלוסייה ערבית גדולה מאוד.

השופט דן ארבל: הרבה עתירות אסירים, הרבה עניינים פליליים וגם ענייני נזיקין.

השופט דן ארבל: אני מציג אתר אמיתי דרך האינטרנט.

השופט דן ארבל: מה שאנחנו רואים פה, כל אזרח במדינת ישראל יכול לראות בכל רגע.

השופט דן ארבל: כל החומר הזה פתוח לציבור באופן מוחלט.

דן ארבל: מתעדכנים פעם בחודש.

דן ארבל: פסיקה ופרוטוקולים מתעדכנים כל לילה.

דן ארבל: דוחות הסיכומים - מבט ארצי - בשנת 2002 הוגשו בבתי-המשפט 1.185 מיליון הליכים, הסתיימו 1.179 מיליון.

דן ארבל: היינו כמעט באיזון.

דן ארבל: בשנת 2003 - בינתיים אנחנו במצב טוב.

דן ארבל: סיימנו יותר תיקים אשר התחילו, אבל צריך לקחת בחשבון את העיצומים שגורמים לכך שהגשת התיקים היא לא מלאה.

דן ארבל: מגישים רק דרך הדואר, כי אין קבלת קהל.

דן ארבל: והנתונים קצת מעוותים בגלל שלושת החודשים האחרונים ב2003-.

דן ארבל: בתי המשפט המחוזיים - אם ניקח רק את המחוזיים - ב2002- הוגשו 94 אלף הליכים, נסגרו 98 אלף, ז"א שביהמ"ש המחוזי ב2002- היה במאזן חיובי.

דן ארבל: הוא הצליח לסיים יותר הליכים מאשר הם נפתחו.

דן ארבל: ב2003- אני רואה שהמאזן הוא פחות או יותר דומה, הוא עדיין חיובי.

דן ארבל: איך יהיה עד סוף השנה, קשה לנו להעריך.

דן ארבל: בביהמ"ש המחוזי אין עיוות גדול של העיצומים, כי שם כמעט כולם מיוצגים ואז הם מעבירים את זה בכתב, דרך הדואר, ואנחנו בעצם קלטנו את אותו מספר התיקים.

דן ארבל: יכולים לראות בדיוק ממה מורכב המלאי.

השופט דן ארבל: הרכב של תיקי בתי-המשפט המחוזיים לפי נושאים.

השופט דן ארבל: אני רואה שערעורים אזרחיים למשל נפתחו ב2002-, 2207 ונסגרו 2380.

השופט דן ארבל: אני רואה ירידה גדולה ב2003- והסיבה היא כנראה העיצומים.

השופט דן ארבל: ז"א, אני מניח שההבדלים יהיו לא כל-כך גדולים.

השופט דן ארבל: מה שחשוב זה המלאי - מלאי לסוף 2001, המלאי זה בעצם הפער בין נפתחו-נסגרו, ז"א זה מה שנשאר.

דן ארבל: רואים בסוף 2002 - 28 אלף תיקים.

דן ארבל: ז"א יש ירידה במלאי.

דן ארבל: ואנחנו רואים עכשיו ב2003- 27 אלף תיקים, פחות או יותר אותו דבר, יש ירידה קטנה.

דן ארבל: שבתי-המשפט המחוזיים פחות או יותר מאוזנים בתחום האזרחי.

דן ארבל: בסה"כ לבתי המשפט המחוזיים כ - 10 שופטים.

דן ארבל: זה 10% בערך, יש כ100- שופטים.

דן ארבל: מספר התיקים למספר השופטים.

דן ארבל: אני הרי מציג לכם עכשיו את מה שנמצא על האתר.

דן ארבל: חלקם זה בקשות, חלקם זה מעצרים, חלקם זה דברים קטנים וחלקם זה דברים גדולים מאוד, וחלקם מתפצל על הרכבים.

דן ארבל: החלוקה הזאת במחוזי של תיקים לשופטים, היא חלוקה שלא אומרת הרבה.

דן ארבל: בגלל שביהמ"ש מורכב גם מהרכבים וגם מתיקים מסוגים שונים.

דן ארבל: אם אתם רוצים את המספר, כ1000- תיקי שופט.

דן ארבל: סה"כ הפלילי - המלאי הפלילי האחרון הוא 48 אלף תיקים.

דן ארבל: והיה קודם 49 אלף, יש ירידה קטנה במלאי.

דן ארבל: חתכי זמן - אורך חיי תיק ממוצע, אנחנו רואים שיש ירידה משמעותית ביותר באורך החיים הממוצע של תיק משנת 2000 ועד 2003.

דן ארבל: אורך החיים הממוצע ירד מ20- חודש ל13- חודש.

דן ארבל: על השלום למשל, יש ירידה מזערית.

דן ארבל: הבודד.

דן ארבל: 24 חודש לתיק אזרחי בודד לעומת כל ההליכים האחרים שהם הרבה יותר קצרים.

דן ארבל: ז"א שהתיק האזרחי מעלה לנו בעצם את הממוצע.

אופיר פינס-פז: לפחות המחוזי בחיפה.

דן ארבל: אחרים, זה פשעים חמורים אחרים.

דן ארבל: מתון.

דן ארבל: באחרים גם כן בפלילי הרכב אחר גם כן בעלייה מתונה.

דן ארבל: בפלילי דן יחיד - אנחנו גם כן בעלייה.

אופיר פינס-פז: חמורות, שלא היה מעצר עד תום ההליכים, למרות שהעציר לא שיתף פעולה.

רחל תורן כהן: ארוכים.

רחל תורן כהן: אבל אי אפשר להחליט מראש, כל תיק שונה מתיק אחר.

דן ארבל: חודשים, זה התור בבתי-משפט.

דן ארבל: ז"א, כמה זמן לוקח מיום הגשת התיק עד הדיון הראשון.

דן ארבל: הממוצע היה 5 חודשים, נשאר פה 5 חודשים, ירד.

דן ארבל: הירידה ב2003- נראית דרסטית, אבל היא לא מדויקת, כי היא לא נמדדה בסוף השנה.

דן ארבל: בתי המשפט המחוזיים - אני מפלח את הממוצע.

דן ארבל: התורים בעניינים פליליים למשל, הם קצרים מאוד.

דן ארבל: מפני שאנחנו מיד דנים בפלילי.

דן ארבל: בעניינים אזרחיים התורים יותר ארוכים, אבל בסה"כ לפי דעתי אנחנו מדברים על משך זמן סביר.

דן ארבל: כמות התיקים במלאי - פילוח התיקים במלאי לפני שנים - תיקים שהוגשו ב1990- נשארו עדיין 32 תיקים ישנים מאוד, אגב אם אתם שואלים אותי איך בכלל יש עוד תיקים מ1990- - יש תיקים שמטבע הדברים נמשכים הרבה זמן.

דן ארבל: למשל, תיקים של הסדרי מקרקעין, חלוקות מקרקעין.

דן ארבל: יש תיקים שהלכו לבוררות למשל והם ממתינים לתשובה.

דן ארבל: ביטול פס"ד הלך לעליון וחזר.

דן ארבל: ב1991- - 26 תיקים.

דן ארבל: 1992 - 17.

דן ארבל: וכאן המספרים מ93- מתחילים לעלות באופן הדרגתי.

דן ארבל: ב2000- כבר יש לנו 2672 תיקים שהוגשו.

דן ארבל: אח"כ כמובן כמויות הרבה יותר גדולות.

דן ארבל: כל זה מיועד רק כדי לבדוק תיקים ישנים.

דן ארבל: ברור שבשלום יש הרבה יותר תיקים.

דן ארבל: אם אני מפלח את זה לבתי-המשפט השונים במחוז - אתם יכולים לראות שהבעיה הקשה היא כמובן בת"א, כי הוא ביהמ"ש הגדול ביותר.

דן ארבל: אבל זה בד"כ מתחלק באופן יחסי לגודל ביהמ"ש.

דן ארבל: ואין לי פה איזשהו בימ"ש שיש בו בעיה מיוחדת.

דן ארבל: ז"א, הבעיה מתפלגת פחות יותר בבתי-המשפט לפי גודלם.

דן ארבל: ולהיכנס אפילו לתוך התיק.

דן ארבל: התיק עצמו נמצא, את זה אנחנו לא פותחים לציבור, מטעמי פרטיות.

אופיר פינס-פז: מוצדקות או יש צורך להאיץ והאם יש בכלל בסדרי העדיפויות של המערכת, סגירת תיקים ישנים.

דן ארבל: מה שקורה עם תיקים ישנים.

רונן שוורץ: והערוץ השני זה הערוץ התיקים הפתוחים.

רונן שוורץ: נעשים תהליכי התייעלות בכמה ובכמה רבדים בכל מה שקשור לתיקים החדשים שנפתחים כדי להביא לקיצור החיים שלהם.

רונן שוורץ: ובמקביל, נעשים מספר ניסיונות במספר הליכים לטיפול בתיקים הישנים.

רונן שוורץ: זה מתחיל מהצפת הבעיה ואיתור התיקים הישנים, הן ברמת בימ"ש וכלה ברמת השופט.

אופיר פינס-פז: תיאורטי 10 תיקים מ1990- ומטה ואתה מגיע למסקנה שהבעיה היא שלפי דעתכם, אפשר היה לסגור.

דן ארבל: קרובות, כותב לו, ואני מאתר גם מי השופט שאצלו הבעיה, אני מצרף את הדוח שלו שאני מוציא אותו מהמחשב, ואני מבקש מהנשיא, כאן התפקיד עובר לנשיא.

מיכה לינדנשטראוס: בתוך המערכת, אבל הגישה שאני אציג אותה היא קצת שונה.

מיכה לינדנשטראוס: היא שונה משום שכדי לתקוף את הבעיה ואני כבר מראש אומר, הנהלת בתי-המשפט עושה מעל ומעבר כדי לפתור את הבעיה, אבל זה לא רק בידיה של הנהלת בתי-המשפט.

מיכה לינדנשטראוס: הם לא היחידים בשטח ואנחנו צריכים לקחת בחשבון שיש עוד נתונים נוספים.

מיכה לינדנשטראוס: אני רוצה להגיד לכם כמה דברים שאם הם יישמעו כביקורתיים, אז קבלו אותם כאיש שבא מהשטח עצמו, מכיר את העניין, מכיר את השופטים ויודע איפה אנחנו חיים.

מיכה לינדנשטראוס: הנושא הראשון שאני אומר שהוא פשוט לא ניתן בהשוואה לבתי-משפט אחרים בעולם, ופה יש לי אולי את היתרון בזה שאני מסתובב הרבה בעולם כנציג ישראל, ונפגש עם הרבה מאוד בתי-משפט, אין תקדים, אין אח ורע, לעובדה שמספר השופטים בבתי-המשפט בארץ כפי שהוא, ושמספר השופטים בבתי-המחוזיים הוא נושק את המאה, או קצת מעל המאה.

מיכה לינדנשטראוס: אין דבר כזה בשום ארץ בעולם.

מיכה לינדנשטראוס: נמצא בין כווית לעוד מדינה אחרת במזרח אירופה, מולדובה ומדינות אחרות.

מיכה לינדנשטראוס: בתחתית, ומצבנו מבחינת כח הגם שיפוטי קשה ביותר.

מיכה לינדנשטראוס: נמוכים בבתי-משפט השלום.

מיכה לינדנשטראוס: יוצא מכך שחלק נכבד מאוד משופטי נושקים את ה65- והם מגיעים מעבר ל65- לעבר ה70-.

מיכה לינדנשטראוס: הם מכהנים עד יום פרישתם בד"כ, אלא אם יש פה ושם מקרים חריגים שפורשים קודם.

מיכה לינדנשטראוס: יוצא שהגיל הממוצע בביה

מיכה לינדנשטראוס: מ"ש המחוזי לעומת בימ"ש שלום, הוא גבוה במידה רבה.

מיכה לינדשטראוס: יורד.

מיכה לינדשטראוס: אני מציג את הבעיה, אני אומר אותה מתוך ראיה של השדה, לא מתוך ראיה כלשהי מתוך זווית אחרת.

מיכה לינדשטראוס: אבל ייתכן והראיה שלי היא הראיה המעשית יותר.

מיכה לינדשטראוס: הנושא השלישי - בימ"ש מחוזי מול בימ"ש עליון במידה מסוימת.

מיכה לינדשטראוס: אתם צריכים היום לקחת בחשבון שככל שהמנגנון הנתון בידי משטרת ישראל היום הוא רציני יותר, קחו את מחוז חיפה, אחוז הפענוחים במחוז חיפה הוא אחוז גבוה מאוד.

מיכה לינדשטראוס: לעומת מחוזות משטרתיים אחרים.

מיכה לינדשטראוס: יותר תיקים מוגשים לפרקליטות, כתוצאה מכך מוגשים יותר תיקים לבתי-המשפט, יש יותר אנשים במעצר.

מיכה לינדשטראוס: וכתוצאה מכך יש יותר אנשים במעצר עד תום בירור הדין, עד תום ההליכים.

מיכה לינדשטראוס: ככל שהמשטרה יעילה יותר - כמות התיקים היא גדולה יותר.

מיכה לינדשטראוס: זה דבר טבעי שמתרחש.

מיכה לינדנשטראוס: שפעם לא היתה כזו, אבל היום מספר מקרי הרצח בחיפה, הוא מקום ראשון בסטטיסטיקה הארצית.

מיכה לינדנשטראוס: נתון הפרקליטות - לבי איננו שלום עם מה שמתרחש מבחינת הגשת תיקים ע"י הפרקליטות ומדוע.

מיכה לינדנשטראוס: משום שאם פרקליטות יכלה חלק גדול מהתיקים למיין אותם קודם ולהעביר אותם לשפיטה בבימ"ש שלום, ויש לנו דוגמאות כהנה וכהנה.

מיכה לינדנשטראוס: הם כולם מציפים את ביהמ"ש המחוזי בהם.

מיכה לינדנשטראוס: למה עבירות סמים מסוג מסוים צריכים להיות כולם להיות בביהמ"ש המחוזי.

מיכה לינדנשטראוס: איפה נשמע כדבר הזה, שבימ"ש מחוזי שצריך לדון בערעורים אזרחיים ופליליים, במשפט מינהלי, בתיקים אזרחיים, לא מסוגל היום בתיקים אזרחיים לדון בכלל בחיפה, משום שהוא סתום ע"י הפלילי.

מיכה לינדנשטראוס: כל שופטיי, למעט אולי אחד או שניים, עוסקים היום בפלילי, בהרכבים פליליים, 175 תיקי הרכב פלילי בחיפה, 175 תיקים שצריך שלושה שופטים בכל אחד מהם.

מיכה לינדנשטראוס: הפרקליטות צריכה כל תיק סמים וכל תיק אחר, להגיש אותו משום שהיא צופה עד לרמת ענישה גבוהה יותר, דבר שדרך אגב לא מתממש.

מיכה לינדנשטראוס: אני שומע משופטי השלום שאני נפגש איתם הרבה מאוד, שבאים אלי ואומרים לי, שמע אנחנו רוצים את תיקי הפרקליטות שיביאו לנו כמה שיותר, אנחנו נוכל לגמור אותם.

מיכה לינדנשטראוס: אז גם שם יש עומס, אבל מבחינה זו מציפים את בתי-המשפט המחוזיים גם בעניין הזה.

מיכה לינדנשטראוס: וחבל, ואני אומר לכם שבעניין הזה, אם היה איזה שהיא בדיקה יסודית רצינית קודם, לא מעט תיקים היו עוברים את המבחן הקודם והיו מוגשים לביהמ"ש השלום.

מיכה לינדנשטראוס: דבר אחרון לגבי התיקים (לבקשת היו"ר) - אנחנו על תשעה חודשים שצריכים לעבור מאז שהוגש כתב אישום ועד שפקודת המעצר צריכה להסתיים, זה לא ריאלי.

מיכה לינדנשטראוס: ואם עשינו את זה בזמנו, זה היה שנה והורדנו את זה לתשעה חודשים.

מיכה לינדנשטראוס: אני חוזר ואני אמרתי לך את זה כשנפגשנו, לא יכול להיות מצב כזה שאנחנו נוריד אותם לתשעה חודשים, כאשר העומס על בתי-המשפט בפלילי, הוא גדול יותר.

מיכה לינדנשטראוס: הסטטיסטיקה של דן ארבל מצביעה על כך.

מיכה לינדנשטראוס: שיפוץ, פה צריך תיקון, צריך להחזיר את זה לשנה.

מיכה לינדנשטראוס: אז תגיד לכמה שנים רק, תגיד שזה עד לתקופה, אבל אין לך ברירה בעניין הזה.

רחל תורן כהן: בגלל איזשהו עומס שאין לו פתרון אחר.

מיכה לינדנשטראוס: ראיות לכאורה, יש דיון משפטי, עם כל מה שקשור בזה, בוודאי על חזקת החפות אין לך ויכוח איתי.

דן ארבל: התביעה מס' 1, יום ב' צריך לשמוע את עד התביעה מס' 2, המשטרה מודיעה, האיש ברח, לא ניתן לאתר אותו, מה שקורה הרבה מאוד בתיקי רצח.

דן ארבל: מה אתה עושה - דוחים לכמה ימים שהמשטרה תאתר אותו.

דן ארבל: יום ג' - קם הסניגור ואומר, אני לא יכול בשום אופן כי הזמינו אותי לביהמ"ש העליון לערעור.

דן ארבל: מה עושה ההרכב - אלה החיים.

דן ארבל: למות, ולא ידחו.

דן ארבל: זה גורם להרבה מאוד עיוותים.

דן ארבל: התיקים נגמרים, אבל זה מושבעים.

מיכה לינדנשטראוס: אני בא ואומר, התיקים האלה, העוול שנגרם לציבור ע"י החלטה כזו, הוא בכך שהציבור יצא ניזוק מזה שאדם שהוא בעצם נאשם בתיק רצח, יש ראיות נגדו, יש פקודת מעצר שהיא בתוקף נגדו, הוא לאחר מכן הולך ומשתחרר הולך חופשי בשוק כפי שזה נאמר.

מיכה לינדנשטראוס: המחוזי.

הדסה נאור: אני לא יודעת מה קורה בחיפה, אני יכולה רק לתאר את מה שקורה בת"א.

הדסה נאור: בת"א אנחנו מנסים להוריד לבתי-משפט השלום ככל האפשר.

הדסה נאור: אני אומרת את זה כאן כדוגמא, למשל עבירות אינוס, בגלל העומס בביהמ"ש המחוזי.

אופיר פינס-פז: יותר מהר לעומת המחוזי, לפחות מהניסיון שלה.

דן ארבל: העברת סמכויות.

דן ארבל: המצב במחוזי לא שהוא יותר טוב מהשלום, אבל היתה איזה שהיא הקלה מבחינה זאת שהורדנו מהם את התיקים האזרחיים.

דן ארבל: ז"א, ממיליון ועד שניים וחצי מיליון.

דן ארבל: מצד שני, הם קיבלו יותר תיקים מינהליים.

דן ארבל: ומצד שלישי, הם גם קיבלו יותר ערעורים.

דן ארבל: ברגע שהעלינו את הסמכות - אז גם הערעורים הלכו אליהם.

דן ארבל: ככה שההקלה בביה

דן ארבל: מ"ש המחוזי היתה מינורית ביותר.

דן ארבל: עדיין בתי-המשפט המחוזיים לחוצים יותר, אבל השלום עוד יותר.

הדסה נאור: הרבה יותר מהר.

רשף חן: קיבל רשות להתגונן.

רשף חן: מרגע שהוא קיבל רשות להתגונן, ואז באמת נפתח התיק.

הדסה נאור: רצח, גם אינוס, ועל כל אלה הוסיפו גם את כל עבירות הסחר בנשים.

הדסה נאור: שכל זה בפני הרכב.

הדסה נאור: בביהמ"ש המחוזי בת"א יש לנו שלושה הרכבים של פשיעה חמורה בלבד.

מיכה לינדנשטראוס: פליליים מתוך השישה.

מיכה לינדנשטראוס: השוני בינינו הוא שבתל אביב זה קבוע, אצלנו עד פה.

הדסה נאור: לא להקראה שיש את זה תוך הזמן הקבוע בחוק, אבל תחילת שמיעת ההוכחות, לעתים היא מעבר לתשעה חודשים.

הדסה נאור: בקשה להארכת מעצר, ואנחנו יש לנו כמה מקרים.

הדסה נאור: ביה

הדסה נאור: מ"ש אמר שיש לו תאריכים רק ביוני 2004.

הדסה נאור: מתכננים.

הדסה נאור: רק במאי 2003 הסתיים, לאחר כמה הארכות, באמצע שוחרר הנאשם.

הדסה נאור: וביהמ"ש בגלל העומס לא הצליח סיים את התיק הזה .

רשף חן: הראשון שיש לי ביומן.

דן ארבל: התאריכים של אלה שעצורים עד תום ההליכים.

דן ארבל: ואז כל האחרים, היומנים נתפסים וכל התאריכים האחרים נתקעים.

הדסה נאור: הסדרי טעון.

אופיר פינס-פז: לדון אותו.

הדסה נאור: צריך גם כ"א נוסף בפרקליטות, כדי שאפשר יהיה לעמוד במעמסה הנוספת הזאת.

רשף חן: כמה זה עולה לנו, מה הנזק לנו, למשק, כתוצאה מהפשע.

רשף חן: וכמה כסף אנחנו נותנים כדי למנוע אותו.

דן ארבל: היו מכניסים הרבה מאוד כסף לקופת האוצר.

רשף חן: מאות אלפי ש"ח ואין לנו מספיק כסף כדי להביא את הכסף.

אופיר פינס-פז: אישי, באופן מערכתי.

אופיר פינס-פז: ברמת השופט הבודד, אני לא מציע לעשות שום שינוי.

אופיר פינס-פז: אני מדבר ברמת המערכת.

אופיר פינס-פז: שהמערכת תעבוד שישה ימים בשבוע.

אופיר פינס-פז: ז"א שיהיו עוד שופטים, עוד תקנים, עוד הרכבים, כדי שביום שישי אפשר יהיה לעבוד, לא באותם שופטים, בתוספת שופטים.

אופיר פינס-פז: המערכת תעבוד יותר שעות, לא השופט יעבוד יותר שעות, זו הכוונה.

דן ארבל: לכתוב פס"ד.

דן ארבל: אין לו זמן לכתוב פס"ד.

רשף חן: לצורך העניין, שבוע של שישה ימים, שלושה-שלושה.

רשף חן: כל שופט יושב באולם שלושה ימים בלבד יום שלם, משעה 08:00 בבוקר עד השעה 17:00.

רשף חן: בשלושת הימים הנותרים, הוא בלשכה שלו כותב פס"ד.

רשף חן: ובאותם שלושה ימים נותרים, שופט אחר, שוב פעם, יושב באולם מ- 8:00 עד 17:00.

רשף חן: ואז אתה מצד אחד פותר לעוה"ד את הבעיה הנוראית שלהתחיל להופיע בשעה 8:00 בערב, זה בלתי אפשרי.

רשף חן: ומצד שני, אתה מנצל את אולם ביהמ"ש שישה ימים בשבוע משעה 8:00 עד 17:00.

רשף חן: זה הרבה יותר ממה שקורה עכשיו.

דן ארבל: רק הלשכה.

רחל תורן כהן: זאת אמירה שלא נבדקה.

רחל תורן כהן: ז"א, זה ממה ששומעים במסדרון מעו"ד זה או אחר.

רחל תורן כהן: זה לא דבר שנבדק בצורה פרטנית.

רחל תורן כהן: משום שאני למשל, שמעתי מהרבה עו"ד שעושים אזרחי, שעבורם זה סיוט.

רחל תורן כהן: כמה דברים - זה שיש עומס, זה נכון אבל זאת עובדה שאין עליה מחלוקת.

רחל תורן כהן: ואני בהחלט שותפה לדברים שנאמרו כאן שצריך להוסיף תקנים של שופטים.

רחל תורן כהן: שופטים כורעים תחת הנטל, אני יודעת את זה גם משיחות שיש לי עם שופטים, כי חלק גדול מהשופטים הם יוצאי המערכת הצבאית, שאותם אני מכירה באופן אישי.

רחל תורן כהן: אנשים מאוד חרוצים מתמוטטים.

רחל תורן כהן: יש באמת עבודה קשה.

רחל תורן כהן: גם בפרקליטות זאת כמות עבודה שהיא באמת לא אנושית.

רחל תורן כהן: הם נכנסים בבוקר, הם סוחבים סמי-טריילר של עשרות תיקים שיש להם ביום אחד.

רחל תורן כהן: תיקים של הקראות, של הסדרי טעון וכאלה.

רחל תורן כהן: הוכחות.

רחל תורן כהן: אני עושה בעיקר צווארון לבן, אז זה פחות תיקים, אבל תיקים מאוד גדולים כל אחד מהם.

רחל תורן כהן: ויש עו"ד שעושים מה שקוראים לזה הצווארון הכחול או תיקי אלימות וכאלה, זה כמות הרבה יותר גדולה, או תיקי סמים.

רחל תורן כהן: תיקים יותר קטנים, אבל כמותית יש הרבה תיקים כאלה.

רשף חן: תיקים.

רחל תורן כהן: רציני.

רחל תורן כהן: ויותר מזה, זה גם נראה רע כלפי הציבור.

רחל תורן כהן: כשמישהו מגיע לתיק שלו, הוא רוצה את יומו בביהמ"ש והוא רואה את התובע עם מאות תיקים נוספים.

רחל תורן כהן: כמות התיקים שיש בפרקליטות, היא כמות גדולה מאוד.

רחל תורן כהן: אני עצמי התמחיתי בפרקליטות, אני מכירה את העומס גם מהצד השני.

רחל תורן כהן: ובהחלט צריך למצוא פתרון בהגדלת מספר התקנים.

רחל תורן כהן: הדברים מגיעים איכשהו לכיס ותמיד נעצרים שם, משום שאין כסף לכל הדברים שבאמת צריך לעשות.

רחל תורן כהן: אבל אני מקדימה ואומרת את כל הדברים האלה, משום שאני חושבת שהפתרון צריך להיות פתרון מדוד.

רחל תורן כהן: אנחנו נגד המשמרת השניה, ובפעם האלף אני אומרת את זה.

רחל תורן כהן: אנחנו גם נגד הארכת שבוע העבודה לשישה ימים.

רחל תורן כהן: זה זמן ששופטים צריכים לכתוב פס"ד, זה לא יעזור אם יהיו עוד ימי דיונים, זה ימים שבאים שצריך לגמור תיקים.

רחל תורן כהן: גם אחה"צ שופט צריך לשבת בלשכה שלו ולגמור תיקים.

רחל תורן כהן: וכך גם בימי שישי.

רחל תורן כהן: וזה בלא לדבר על העובדה שדווקא בחיפה למשל, אם יאריכו ליום שישי, יש שם אוכלוסייה ערבית שלא תוכל בכלל להופיע בימי שישי וכן ובנצרת ובירושלים.

רחל תורן כהן: זה דבר שהוא לא מעשי ולא שוויוני.

רחל תורן כהן: אבל מעבר לזה, אני חושבת שהפתרון באמת לשבת ולכתוב פס"ד והפתרון הוא גם לשבת ולראות כמה תיקים עושה כל שופט, שזאת סטטיסטיקה שלא שמענו פה עליה נתונים.

רחל תורן כהן: ואני מניחה שיש שופטים שהם יעילים יותר ושופטים שמה לעשות, הם יעילים הרבה פחות או לא יעילים בכלל.

רחל תורן כהן: ואני לא יודעת מה המערכת עושה עם אנשים כאלה שתוקעים אצלם תיקים.

רחל תורן כהן: וצריך לזכור שמדברים על סטטיסטיקה זה גם הרבה עניין של מזל של שופט.

רחל תורן כהן: יש במקרה שופט שכמה תיקים נגרמו אצלו בהסדרים ויש שופטים שדווקא אצלו תיקים נקבעו להוכחות והוא תקוע עם התיקים האלה.

רחל תורן כהן: ואי אפשר להשוות בין סטטיסטיקה בין שופט כזה לשופט אחר.

רחל תורן כהן: בכל מקרה הפתרון לא יכול להיות ע"ח חירויות אדם.

רחל תורן כהן: ז"א, להאריך את משך המעצר מתשעה חודשים, ולו ביום אחד, זה דבר שאני חושבת שכל אדם, לא רק עו"ד, כל אדם שחרד לזכויות אדם, זה פתרון שהוא לא יכול לשמוע אותו.

רחל תורן כהן: שבגלל עומס בבתי-המשפט או מכל מיני סיבות אחרות, אדם יצטרך לשבת יום אחד מעבר למקסימום שישנו בחוק.

רחל תורן כהן: שנה.

רחל תורן כהן: הוספה של תקנים של שופטים.

דן ארבל: הוספתי תקן ע"ח בימ"ש מחוזי אחר.

רחל תורן כהן: הארכת מעצר של אנשים.

רחל תורן כהן: באותה מידה שיעשו סדר בתוך המערכת.

רחל תורן כהן: אני יכולה לתת לכם דוגמאות של דברים מיותרים.

רחל תורן כהן: היום הדיון הוא לא על השלום, אבל אפשר למצוא גם פתרונות במחוזי.

רחל תורן כהן: לדוגמא, שופטים רבים בשלום, שאפשר היה לפנות אותם לתיקים אולי מהמחוזי שהיו יורדים למטה, עסוקים בדיוני מעצרי ימים, שהיום אנחנו יודעים סטטיסטית שאולי איזה 80% מהמעצרים מסתיימים ללא כתבי אישום.

רחל תורן כהן: למה עוצרים את האנשים האלה.

רחל תורן כהן: שופט מעצרים יושב 80% מהעבודה שלו ודן בתיקים שלא יצא מהם שום דבר.

הדסה נאור: להגיע למסקנה ולהעריך שאין כאן תיק ולשחרר.

הדסה נאור: ב24- שעות הם לא מספיקים לעשות כלום.

הדסה נאור: הולכים מקבלים לעוד יומיים-שלושה.

רחל תורן כהן: על אלה אני מדברת, לא על אלה שבאמת לא היה זמן לחקירה ראשונית.

רחל תורן כהן: שופטים עסוקים במעצרים מיותרים.

רחל תורן כהן: בגלל זה הם לא מקבלים תיקים רציניים, בגלל זה תיקים נתקעים וכך יש דוגמאות להרבה דברים שאפשר היה לנפות אותם ושופטים היו יכולים לעסוק בדברים באמת רציניים.

רחל תורן כהן: ובצדק אומר נשיא ביהמ"ש מחוזי בחיפה שיש תיקים בנושאי סמים, עבירת סחר, אם זה בחצי קילו וזה סחר אם זה ב10- קילו.

רחל תורן כהן: למה תיקים כאלה הולכים דווקא המחוזי, הם סותמים את המחוזי.

אופיר פינס-פז: מההרכבים בת"א.

אופיר פינס-פז: ספרי לועדה איך עוה"ד רוצים לבחור לעצמם את השופטים.

רחל תורן כהן: הזאת, התוצאה תשתנה ורמת הענישה תשתנה.

רחל תורן כהן: במקרה שופט אחד עמוס והוא אומר, טוב אין לי זמן לתיק הזה ולכן אני מעביר את התיק הזה לשופט בדלת ליד, הוא עשה לנאשם שירות באמת בלתי רגיל, מה לעשות.

רחל תורן כהן: גם הפרקליטות זה אותו דבר.

רחל תורן כהן: יש כאלה שיותר קל לדבר איתם ויש כאלה עקשנים, נלחמים אתך עד הרגע האחרון.

רחל תורן כהן: לצערי לפעמים בדברים מיותרים.

שמחה ניר: דיון רציני, אולי אפילו כמה ישיבות.

שמחה ניר: הצורה שהם מנהלים משפטים, תרבות השפיטה שלא הולמת לשופט.

שמחה ניר: מצד אחד ומצד שני שאם שופט מתווכח, הוא לא יודע מה אתה רוצה לטעון והוא מתווכח אתך שעה במקום להקשיב לך, והעסק היה נגמר בדקות.

שמחה ניר: לעניין מספר השופטים - שאומרים האוצר לא ייתן.

שמחה ניר: אני מוכרח להזכיר את מה שהזכרתי גם בישיבה הקודמת.

שמחה ניר: שאני הצעתי לשר מודעי ז"ל להוסיף 100 שופטי תעבורה והוא הסכים והמערכת ברחה מזה כמו סינדרלה שבורחת מהחופה משום שהנעליים שמוצעות לה גדולות מדי לטעמה או למידותיה.

שמחה ניר: והיום אומרים, שר אוצר אחר שלא מסכים, אפשר לכפות עליו.

שמחה ניר: אני מקווה שאתם כנשיאים תשימו את התיקים בהם יש אינטרס למדינה בסוף התור.

דן ארבל: השופטים לא קוצץ.

דן ארבל: אבל קוצצו כל המשאבים האחרים ואז שופט לא עובד לבדו, יש לו מסביב קלדניות ומזכירים וכו' וכו'.

דן ארבל: העזרה המשפטית שהם מקבלים מכל הכיוונים יורדת.

דן ארבל: שמיועדת להדביק את הגידול במספר התיקים.

דן ארבל: ב2003- בגלל כל מיני מבצעים שהאוצר יזם, כמו מבצע העובדים הזרים או כל מיני דברים כאלה, אז קיבלנו תוספות שופטים, בעיקר לבתי-הדין לעבודה ולמקומות כאלה, שאיכשהו איזנו את המצב.

דן ארבל: ב2004- אנחנו מקבלים בסה"כ תוספת של 6 שופטים למשמרת אחה"צ בלבד, הם ילכו לחיפה כך האוצר מעוניין.

דן ארבל: וחוץ מזה אנחנו לא נקבל שום תוספת של שופטים.

דן ארבל: אם יש לאוצר מבצע מסוים שהוא מעוניין בו, כמו עם העובדים הזרים לדוגמא, אז שם הוא דאג שנקבל תוספות.

דן ארבל: מאז התכנית של ועדת אור שהיתה תכנית כללית שבה כל שנה קיבלנו תוספת של 15 שופטים, אין תכנית כללית ואם יש להם מבצע כמו העובדים הזרים, או עכשיו האכיפה הכלכלית, אז נותנים לנו תוספת לצורך המבצע.

דן ארבל: בנו בנין ענק בחיפה ואמרו, אנחנו לא מוכנים שזה יעמוד רק עד 14:00, תכניסו משמרת שניה שתעבוד מ- 15:00 עד 21:00.

שמחה ניר: ז"א שאפשר פה עוד 20% לעלות ב140%- לעלות מספר השופטים, בלי להוסיף אולם אחד.

שמחה ניר: את עניין הלשכות אפשר לפתור, אני מניח.

שמחה ניר: אתם הנשיאים צריכים פשוט לשים את התיקים של המדינה, יש לה אינטרס כתובעת, כמאשימה, בסוף התור, שיהיה סחבת לתת לאזרחים שמשלמים את המסים ואת האגרות לתת להם קודם, ולא יקרה אסון אם בתקופה מסוימת 10 נאשמים ברצח יסתובבו חופשי ללכת עם זה לאוצר ולהגיד להם, זה מה שאתם רוצים.

שמחה ניר: השופטים יכולים להחליט שיום אחד מקדישים יותר פר תיק, כי עדיין היום הלחץ פוגע באיכות של השפיטה.

שמחה ניר: אין מחלוקת על זה.

מיכה לינדנשטראוס: ביותר במדינה היום, עפ"י כל הנתונים של הנהלת בתי-המשפט.

מיכה לינדנשטראוס: אנחנו התחלנו בנושא ששמו הוא גישור קליני, עם הצלחה אדירה.

מיכה לינדנשטראוס: אנחנו מקבלים סיוע גדול מאוד מלשכת עוה"ד, מהסנגוריה הציבורית, מהפרקליטות.

מיכה לינדנשטראוס: ויש לנו שני שופטים, אילן שיף ורון שפירא.

מיכה לינדנשטראוס: שניהם עוסקים מלבד עבודתם היומיומית, בנושא הגישור הפלילי.

מיכה לינדנשטראוס: הם לא קובעים עונש, העונש נשאר לביהמ"ש שבפניו לאחר מכן מובא ההסכמה.

מיכה לינדנשטראוס: הם דנים בסעיפי אישום גם.

מיכה לינדנשטראוס: ז"א, הם מגיעים לקיצור הדרך מבחינה זו וחוסכים עדים וזמן וזה ניסיון שכבר פועל אצלנו שנה וחצי עם הצלחה גדולה ביותר.

דן ארבל: החל לפני שלוש שנים במחוז מרכז, בעקבות ניסיונות אמריקאים דומים.

דן ארבל: ואז השאלה עלתה בפני היועמ"ש לממשלה, אם בכלל זה ראוי.

דן ארבל: נשיא ביהמ"ש העליון מינה ועדה בראשות השופט העליון מצא, והועדה דנה בעניין הזה, הוציאה דוח והדוח נתן בעצם אור ירוק להמשיך בניסוי.

דן ארבל: בעקבות הדוח, מתגבשת עכשיו הצעה לתיקון חוק סדר הפלילי, שיקבע מסגרת חקיקתית לעניין הזה.

דן ארבל: ההצעה בקרוב מאוד.

דן ארבל: תגיע פה לשולחן הועדה.

דן ארבל: החלות בעניין זה בביה

דן ארבל: מ"ש המחוזי הוא מיכה.

דן ארבל: בעקבותיו גם ירושלים התחילו, עזרא קמא עושה את זה.

דן ארבל: אגב, הוא עושה את זה בהתנדבות.

אופיר פינס-פז: לביהמ"ש המחוזי זה דבר חשוב.

אופיר פינס-פז: כי בעצם מהרבה מאוד בחינות עמוד השדרה של המערכת המשפטית, כי זו ערכאת הביניים, הרבה מאוד מהדברים עומדים עליה.

אופיר פינס-פז: תמונת המצב שהתבררה יש בה כמה בשורות טובות.

אופיר פינס-פז: אבל גם מדליקה כמה נורות אזהרה מאוד אדומות.

אופיר פינס-פז: הדבר הטוב זה שבאמת ראינו שיש קיצור משמעותי, אולי דרמטי בטיפול בהליכים האזרחיים.

אופיר פינס-פז: אם יש ירידה מ20- חודש ל13- חודש, אין ספק שזה נתון מרשים ביותר.

אופיר פינס-פז: מצד שני, כל מה שקורה בהליכים הפליליים, ואני רוצה להזכיר לרשף חן, שזו היתה בעצם הסיבה האמיתית להקמת הועדה הזאת בכלל, בהחלט צריך להדליק נורה אדומה.

אופיר פינס-פז: ואנחנו רואים שקודם כל בהליכים הפליליים, לא רק שאין התקצרות, אלא יש התארכות.

אופיר פינס-פז: אמנם לא דרמטית, אבל עדיין מגמה שלילית מהבחינה הזאת.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מוטרד מהנתונים שהביאה נציגת הפרקליטות.

אופיר פינס-פז: אמנם הבאת דוגמאות, אני מניח שיש גם דוגמאות אחרות.

אופיר פינס-פז: אבל עדיין הדוגמאות האלה זועקות לשמים.

אופיר פינס-פז: ז"א, מדובר על המקרים הפליליים הקשים ביותר: רצח, ניסיון לרצח, קשירת קשר לרצח, אונס או דברים שמחייבים מעצר עד תום ההליכים.

אופיר פינס-פז: שנקבעים להם משפטים, בכלל כל המסגרת של התשעה החודשים הופכת להיות פרסה.

אופיר פינס-פז: זה לעג לרש וזו בדיחה.

אופיר פינס-פז: ז"א, אף אחד לא באמת מתייחס לזה.

אופיר פינס-פז: גם אם נעלה את זה לשנה, לפי דעתי לא ישנה באופן דרמטי שום דבר.

אופיר פינס-פז: לכן העניין הפלילי פה מחייב שינוי דרמטי.

אופיר פינס-פז: גם הנושא של נאלצים לעשות עסקאות טעון, למרות שיש להם ביד מה שנקרא קלפים טובים כתוצאה מהתמשכות ההליכים, זה גם כן דבר שאותי מזעזע.

אופיר פינס-פז: הזה שאני מייצג את הציבור שומר החוק והסדר במדינה, שהוא שומע שאנשים לא ממצים איתם את הדין בגלל אלף ואחד דברים, אז הוא אומר לעצמו, באיזו מדינה אני חי?!

רחל תורן: יהיה רק עוד חצי שנה.

רחל תורן: ואז הם אומרים יהיה כבר הסדר טעון ואני לא במעצר עוד חצי שנה, שזה גם מזעזע.

אופיר פינס-פז: מבחינה מינהלית בין הפלילי לאזרחי.

אופיר פינס-פז: למרות שאני מבין איגום המשאבים, אני מניח שיש יתרון לזה שעובדים ביחד, אבל בסוף אתם מחליטים ללכת עפ"י החוק בשיטת הדיון מיום ליום במשפטים הפליליים, אין לי בעיה.

אופיר פינס-פז: אבל משום שאתם לא עומדים בהוראות החוק, והכל מתערבב, ולי יש תמיד הרגשה שהאזרחי מקדים את הפלילי, לא בגלל שהוא יותר חשוב, אלא בגלל שיש שם כסף אולי יותר גדול ואנשים יותר חשובים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאנחנו צריכים לתבוע מהמערכת המשפטית, לעמוד בהוראות החוק ולנהל את התיקים הפליליים בשיטת יום אחר יום.

אופיר פינס-פז: ואם יש בעיה, אז הבעיה הזאת צריכה להיפתר מול המערכת הכספית, אנחנו מוכנים לסייע בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: אבל לא יכול להיות שתיקים פליליים יימשכו בצורה הזאת.

אופיר פינס-פז: בעיקר המגמה מדאיגה אותי.

אופיר פינס-פז: ז"א, אם הייתה מגמה שזה הולך ומתקצר שיש איתו מגמה חיובית, שזה חודשיים פחות משנה שעברה או שלושה ודשים פחות או דברים מהסוג הזה, אז היתה נחה דעתי יותר.

אופיר פינס-פז: אבל משום שאני רואה שהמגמה היא הפוכה, שהדיון הפלילי הולך ומתארך, הולך ומסתבך, הולך ונהיה יותר ויותר מהבחינה הזאת.

אופיר פינס-פז: אין עמידה בעניין של התשעה חודשים וגם לא קרוב לזה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שצריכים לעשות מעשה שהוא מעשה דרמטי.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאתם מוכרחים לעמוד בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: אני מתפלא שעוה"ד לא הולכים לבג"צ על זה.

דן ארבל: השיטה, להביא לשחרור.

דן ארבל: ברגע שהאיש משתחרר מצבו מוטב.

רשף חן: הזמן שאולי אנחנו נבדוק את הנתונים.

רשף חן: יש איזשהו נזק, מישהו חייב להיות מסוגל להעריך מה מידת הנזק שנגרם למשק הישראלי כתוצאה מעבריינות.

רשף חן: ואם אנחנו נשים את זה מול כמות הכסף שהמשק הישראלי מפנה לפתרון הבעיה, אני חושב שאנחנו נגיע לתוצאה שהיא אבסורדית, וכדאי להגיד את הדברים.

רשף חן: לעניין שלך, יש טעם רב, זה תיאורטי זה לא מעשי.

רשף חן: זה לא מעשי לעשות דיונים מיום ליום במבנה הקיים.

רשף חן: אבל יש טעם נפגם בזה שמערכת שלטון החוק חיה עם מצב שבו החוק אומר דבר אחד ואנחנו כולנו בעצם מתעלמים מזה לחלוטין.

רשף חן: זה נכון בעוד כמה דברים, בעניין משך הזמן של כתיבת פס"ד.

רשף חן: אני חושב שבהקשר הזה פשוט למען מראית פני הדברים שהיא חשובה גם כן, צריך לשנות את החוק.

אופיר פינס-פז: לגבי התקציב אנחנו גם נגיד אמירה חריפה כלפי סדרי העדיפויות של הממשלה.

אופיר פינס-פז: ואנחנו נתבע משר האוצר ומשר המשפטים, לעשות כדי שתקציב בתי-המשפט בישראל לא יקוצץ.

אופיר פינס-פז: אלא להפך, יוקצו יותר תקני שפיטה, בוודאי במחוזי ובוודאי גם בשלום לטובת היכולת שלכם לספק את השירות המשפטי בלוח זמנים סביר ובאיכות ראויה.

אופיר פינס-פז: ובתקני פרקליטות גם כן.

אופיר פינס-פז: אנחנו ניקח בחשבון גם את ההערה שלך לגבי גיל השופטים שזו הערה מעניינת שלא חשבתי עליה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.