ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 192, 2004-06-15 17:30

שאול יהלום: אני מתכבד לפתוח, ברשות יושב-ראש הכנסת שהתיר לנו לשבת בזמן המליאה, את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שאול יהלום: על סדר היום עומדת הצעת חוק פרטית שחתומים עליה 14 חברי כנסת, הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – עשיית נקב בגוף), התשס"ג-2003.

שאול יהלום: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, את הראשונה ברשימת היוזמים.

שאול יהלום: מה את מציעה לנו?

גילה פינקלשטיין: החוק נולד כתוצאה מפנייה של הורים רבים שילדיהם בני 11-12 נכנסו לחנות ועשו פירסינג בחלקים שונים בגופם ואחר-כך הגיעו באמצע הלילה לבתי-חולים סובלים מזיהומים.

גילה פינקלשטיין: ראיתי את חוק הקעקועים וחשבתי שצריך חוק דומה בעניין פירסינג.

גילה פינקלשטיין: עשיתי מעקב מה קורה בחקיקה בארצות שונות – בניו-יורק, בפלורידה.

גילה פינקלשטיין: בפלורידה למשל צריך אישור נוטריוני מההורים שהם מתירים לילד עד גיל 18 לעשות פירסינג.

גילה פינקלשטיין: במקומות רבים נדרש אישור הורים או נוכחות הורים או אישור נוטריוני.

גילה פינקלשטיין: אצלנו זה הפקר.

גילה פינקלשטיין: ילד יכול להיכנס, לעשות פירסינג בלי רשות ההורים והתוצאות הן חמורות מאוד.

גילה פינקלשטיין: ביוזמה שלי הורדתי מגיל 18 לגיל 16 כי אצלנו ילד בן 17-18 הוא כבר לפני צבא והוא ממש בחור מבוגר.

גילה פינקלשטיין: במדינות שונות, למשל בארצות-הברית מדובר על גיל 18.

גילה פינקלשטיין: אני מדברת על כך שמגיל 16 ומטה יידרש אישור הורים.

גילה פינקלשטיין: לא דיברתי על אישור נוטריוני או על נוכחות הורים אלא נדרש אישור הורים.

גילה פינקלשטיין: יכול להיות שצריך לתת את הדעת לנושא הזה.

גילה פינקלשטיין: קיבלתי הדים מצוינים.

גילה פינקלשטיין: גם בהצבעה בכנסת כל חברי הכנסת שהיו נוכחים במליאה המליצו על הצעת החוק, אמרו שזה מצוין, שזה ימנע בעיות.

גילה פינקלשטיין: יש לי גם מכתבים מרופאים וגם מכתב מאיגוד הרופאים של לונדון, שכותב שזה חוק מצוין ושצריך לעודד את היוזמה.

גילה פינקלשטיין: זה חוק שקיים בארצות רבות וכדאי לאמץ אותו גם במדינת ישראל.

שאול יהלום: תודה רבה.

שאול יהלום: מה אומרת עו"ד ענת אסיף ממשרד המשפטים?

ענת אסיף: כפי שציינה חברת הכנסת המציעה, הצעת החוק עברה בקריאה טרומית בתמיכת הממשלה.

ענת אסיף: גם בבדיקה שלנו במדינות אחרות מצאנו דוגמאות לחוקים כאלה, עם כל מיני ניואנסים: גיל 18, נוכחות הורים, אישור.

גילה פינקלשטיין: בפלורידה ובטקסס צריך אישור נוטריוני ועד גיל 18.

גילה פינקלשטיין: בניו-יורק צריך נוכחות הורים ואישור עד גיל 18.

ענת אסיף: ברוב המדינות שאני בדקתי זה גיל 18.

שאול יהלום: לא נתווכח.

שאול יהלום: אצלנו הבנות והבנים בגיל 16 הרבה יותר מבוגרים.

ענת אסיף: בדיון דומה שהיה בוועדת החוקה, חוק ומשפט לגבי הקעקועים גם הגענו למסקנה שגיל 16 הוא האיזון הסביר.

גילה פינקלשטיין: בטנסי יש צורך באישור מתחת לגיל 17.

גילה פינקלשטיין: השאר מדברים על גיל 18.

ענת אסיף: אני לא אחזור על דברים שלא לצורך.

ענת אסיף: אני רוצה להתייחס רק לשני נושאים.

ענת אסיף: הדבר יחיד, שהוא עניין ניסוחי לחלוטין, זה שכדאי אולי להתאים את הנוסח.

ענת אסיף: כאן כתוב "נקבים בגוף לצורך עגילים" ואילו בצו רישוי עסקים כתוב "ניקוב חורים לצורך ענידת תכשיטים".

ענת אסיף: זה תיקון טכני לחלוטין אבל נעשה את זה כבר בשלב הניסוח.

עדי ביתן: אני מייצגת את משרד הפנים.

עדי ביתן: ההערה שלנו כבר נאמרה על-ידי משרד המשפטים, שזה צריך להיות "לצורך ענידת תכשיטים", גם משום שהיום עושים פירסינג עם כל מיני סיכות ואביזרים, זה לא רק עגילים.

ענת אסיף: בהצעת החוק כתוב "עגילים" ואילו בצו רישוי עסקים כתוב "תכשיטים"

שאול יהלום: אז זה מרחיב.

עדי ביתן: צריך לומר "ענידת תכשיטים" כי אם זה סיכת ביטחון זה לא עגיל ולפעמים אתה יכול לראות גם מישהו עם סיכת ביטחון.

ענת אסיף: סיכת ביטחון – לא בטוח שזה גם תכשיט אבל בואו ניישר קו לפי מה שכבר כתוב בצו רישוי עסקים.

שאול יהלום: מה זה תכשיט?

שאול יהלום: אני בעד הרחבה.

שאול יהלום: נניח אדם שם עגיל בלשון.

ענת אסיף: זה בדרך כלל עגיל.

ענת אסיף: זה מין טבעת שאפשר להגיד שהיא עגיל.

שאול יהלום: אבל הוא עשוי להגיד שזה לא תכשיט אלא זה טוב לעיכול.

ענת אסיף: תיקון הנוסח הזה שמשרד הפנים ומשרד המשפטים מדברים עליו הוא לא בשל מחשבה להרחיב אלא רק כדי להיות אחידים עם הניסוח הקיים.

שאול יהלום: זה טוב לעגילים, זה טוב לנזם, שאפשר להגדיר אותם כתכשיטים.

שאול יהלום: נניח שמישהו עושה משהו מוסתר.

שאול יהלום: אני לא יודע מה ההגדרה של "תכשיט" אבל אין לי ספק שבהגדרה הוא צריך להיות דבר גלוי.

שאול יהלום: מה, את הולכת עם תכשיט נסתר?

שאול יהלום: אז בשביל מה את הולכת אתו?

עדי ביתן: קעקוע למשל הוא נסתר, לא תמיד הוא במקום גלוי.

עדי ביתן: בנסיבות מסוימות מן הסתם אתה חושף אותו.

שאול יהלום: חלק מהזמן הוא גלוי.

שאול יהלום: את אומרת שהטבעת בלשון נופלת בגדר של תכשיט?

ענת אסיף: לדעתי כן.

ענת אסיף: אבל צריך לזכור גם שאנחנו מטילים את המגבלה על מקומות שעושים את הפירסינג.

ענת אסיף: לחשוב שיהיה מקום שעושה רק כאלה בכוונה כדי שלא יקראו להם תכשיטים – אם היה יצור כזה הוא כבר היה קיים מפני שזה מקום שהיה אומר שהוא בכלל לא צריך רישוי עסקים גם היום כי הוא לא עושה תכשיטים.

ענת אסיף: אני לא מכירה תלונות על מקומות כאלה.

ענת אסיף: יש מקומות שעובדים בלי רשיון ועושים פירסינג אבל הם עוברים על החוק, זה כבר שאלה של אכיפה.

ענת אסיף: אבל לא שמעתי על מקומות שאמרו:

ענת אסיף: אנחנו לא צריכים רשיון כי הדברים שאנחנו שמים לאנשים בתוך החורים בגוף זה לא תכשיטים.

ענת אסיף: לכן אני לא כל-כך מודאגת מהמונח הזה "תכשיטים".

שאול יהלום: מה אומר משרד הבריאות?

אילנה מישר: כל מה שנאמר כאן מקובל עלינו.

אילנה מישר: אנחנו תומכים בתיקון הזה.

שאול יהלום: אז נקבל את הצעת החוק בשינוי הנוסח, שבמקום "עגילים" יבוא "ענידת תכשיטים".

ענת אסיף: להתאים לפריט 1.4 לצו רישוי עסקים.

שאול יהלום: אנחנו מאשרים את הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – עשיית נקב בגוף), התשס"ג-2003, לקריאה ראשונה.

שאול יהלום: בהצלחה.

ענת אסיף: אולי בכל זאת לפני הקריאה השנייה והשלישית יהיה כדאי שבעלי העסקים לפחות יידעו על התיקון הזה בחוק.

וילמה מאור: בעלי העסקים הוזמנו לכאן אך לא מצאו עניין בנושא.

שאול יהלום: יש להם כל-כך הרבה עומס שחבל להם לבזבז זמן.