ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 151, 2004-03-16 11:00

שאול יהלום: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שאול יהלום: אני מבקש להתנצל בפני כל הנוכחים שנמצאים פה לישיבה הבאה.

שאול יהלום: לצדי יושב כבוד השופט קמא.

שאול יהלום: אנחנו עוסקים בהצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון – מקום מרפא).

שאול יהלום: היינו צריכים לאשר את הנוסח, היה עליו דיון, ואנחנו מאשרים אותו לקריאה ראשונה.

שאול יהלום: האם יש למישהו הערה עליו?

יהודה זמרת: הכניסו להצעת החוק המקורית נושא חדש, סידורי גישה לנכים, לאנשים עם מוגבלויות.

ג'ודי וסרמן: נושא חדש?

יהודה זמרת: לתקנות, נושא הנגישות.

יהודה זמרת: כתוב שיש צורך באישור מומחה נגישות.

יהודה זמרת: הנושא לא נבדק, יש תקנות, יש התייעצות, ובמסגרת התקנות, אם יהיה צורך זה ייבחן.

יהודה זמרת: לא במסגרת החקיקה עצמה.

שאול יהלום: כרגע נמחק את זה?

שאול יהלום: את המילים "ובלבד - - -" ועד הסוף נמחק, ונדון בזה לקראת קריאה שניה ושלישית.

יהודה זמרת: בסדר.

שאול יהלום: עוד הערות?

אורה חיון: אני מבקשת להחריג את בתי הלוחם מהנושא של ההכרח של חמש שעות רחצה נפרדת.

אורה חיון: אני חושבת שוודאי אי אפשר להאשים אותנו בכך שאנחנו לא רוצים את רווחת הלוחם.

אורה חיון: אני לא אומרת שאין בבתי הלוחם ולא תהיה רחצה נפרדת, כיוון שיש רחצה נפרדת.

אורה חיון: אבל לומר לנו שאנחנו מחויבים במינימום חמש שעות של רחצה נפרדת לנכים הדתיים, אנחנו פוגעים בציבור - - -

משה גפני: לאו דווקא דתיים.

אורה חיון: בסדר, רחצה נפרדת, אני מקבלת את התיקון.

אורה חיון: אנחנו פוגעים בציבור גדול מאוד של נכים אחרים באותן שעות, כי מאוד יכול להיות שיהיו בתי לוחם שמספיקות שם שעתיים נפרדות או שלוש שעות.

אורה חיון: לכן, להכריח אותנו בחמש השעות האלה, אנחנו עלולים לפגוע בציבור גדול מאוד של נכים.

שאול יהלום: היית בישיבה הקודמת?

שאול יהלום: כבר עסקנו בזה, דברנו על כך, שאנחנו מדברים על חמש שעות שבועיות.

שאול יהלום: חמש השעות האלה יכולות להיות מ-6:00 עד 8:00 בבוקר, ואחר כך עוד שלוש שעות ביום אחר, אחר הצהרים.

שאול יהלום: דווקא בית הלוחם, זה לא חייה להיות דתיים, יכול להיות אדם שהוא נכה ללא גפיים, והוא מתבייש לשחות בחברת נשים בבית הלוחם.

שאול יהלום: את צריכה להתחשב גם באדם כזה, והפוך ודאי.

שאול יהלום: יכול להיות שיש לוחמת שהיא מתביישת בין גברים.

שאול יהלום: רחצה נפרדת זה לגברים או לנשים.

שאול יהלום: חמש שעות יכולות להתחלק בפרופורציה של שתיים וחצי ושתיים וחצי.

שאול יהלום: תחשבי שאותם גברים ונשים – אני מניח שנשים הן מעטות יותר בבית הלוחם – יכול להיות שלגבר יהיו בסוף שלוש שעות בשבוע שלם, כאשר לכל הציבור יש 100 שעות או יותר.

שאול יהלום: אז את מדברת אתי כאן על שלוש שעות בפרופורציה?

שאול יהלום: מבחינת החוק, אנחנו נותנים חמש.

שאול יהלום: מחר לא תהיה דרישה, ואף נכה לא יפנה בבקשה כזאת - - -

אורה חיון: מה תעשה אז?

שאול יהלום: לא תהיה ועדה אובייקטיבית שתבדוק את הנחיצות, לכן קבענו – באדיבות המציע – מספר שעות מאוד מצומצם.

שאול יהלום: לדעתי, אני לא מסתכל על העניין הזה רק מבחינה דתית.

שאול יהלום: לדתיים יש באמת גדרים.

שאול יהלום: אני מסתכל דווקא בנושא של בתי לוחם, שבדרך כלל אנשים פצועים, לא כל אדם נוח לו עם אישה שהיא לא אשתו וחיה אתו כל חיו – צריך גם להתחשב בהם, מעבר לדתיות.

שאול יהלום: זה לא שייך לדתיות.

אורה חיון: מהניסיון שלנו, לא נתקלנו בזה מעבר לדתיות.

שאול יהלום: לא כל דבר שיש לי בלבי אני אומר לכל אישה, בנושא של בין גברים לנשים, כך אני משער.

משה גפני: מכיוון שהגברת חיון העלתה את העניין הזה, לפני שבעה חודשים החליטה הנהלת בית הלוחם בירושלים על שבע שעות של רחצה נפרדת, חמש שעות לגברים ושעתיים לנשים.

משה גפני: בעקבות – אני לא יודע בדיוק מה, הורידו שעה לגברים והכוונה היא לרחצה בשעה 6:00 בבוקר.

שאול יהלום: אז היום זה שש שעות?

משה גפני: שש שעות.

משה גפני: הייתי יכול להגיד שבירושלים חייב שיהיו 15 שעות, מקום שיש בו ציבור גדול של דתיים.

משה גפני: לקחתי את הממוצע, שהוא סביר כמו שאמר יו"ר הוועדה.

שאול יהלום: אולי בירושלים לא מתאים רחצה מעורבת בכלל.

משה גפני: בקשתי את רשות הדיבור מפני שפנו אליי נכי צה"ל דתיים, ואמרו לי - - -

מתן וילנאי: אני זוכר שהיה מאבק על בריכת המריבה בירושלים, כשהייתי ילד.

משה גפני: נאמר לי על ידי נכי צה"ל דתיים - אני מקווה שזה לא נכון – שאת אמרת להם, גברת חיון, שמכיוון שיש את הצעת החוק שלי, אז את לא דנה עכשיו בהארכת המועד.

משה גפני: כך נאמר לי, ואפילו בכתב.

משה גפני: היום ואני מחוקק, גם אם יש לכם מורת רוח מהחוק הזה – למרות שאני לא מבין למה – הנכים לא צריכים לסבול.

משה גפני: צריך לנהל אתם משא ומתן כאילו אין חוק, וצריך להתייחס אחרי קבלת החוק כאילו יש חוק.

אורה חיון: אני חושבת שזה נושא לדיון לא בפורום הזה.

שאול יהלום: חבר הכנסת וילנאי, אתה מסכים לנוסח הזה?

שאול יהלום: חבר הכנסת פרוש?

משה גפני: הנוסח, כפי שהציעה היועצת המשפטית של הוועדה, הוא היחיד שהיא הצליחה להגיע אליו.

משה גפני: הייתה דרישה בוועדה בפעם הקודמת להחריג בתי מלון מהנושא הזה.

משה גפני: החוק מדבר על בתי מרפא, ובתי מלון מתוקצבים גם על ידי המדינה.

משה גפני: מכיוון שלא היה נוסח להוציא את בתי המלון מהחוק הזה – זו לא הייתה הכוונה שלי להכניס את בתי המלון -זה נוסח שהתקבל בקריאה ראשונה.

משה גפני: לפי החוק הקיים, אם החוק הז לא מתקבל, בתי המלון הם היחידים שבפנים.

משה גפני: לפי החוק הקיים הן נמצאים בקטגוריה שהם חייבים.

משה גפני: החוק הזה מוציא אותם החוצה.

משה גפני: אני מבקש אם יהיה נוסח שיתאים לכל המכלול הזה לקראת הקריאה השניה והשלישית, אז צריך לקחת את זה בחשבון.

משה גפני: אם לא, אנחנו נישאר בנוסח הזה.

שאול יהלום: 100%.

שאול יהלום: מאחר וזה הנוסח המקובל, והוא מקובל על המציע, אנחנו מאשרים את הנוסח הזה.

שאול יהלום: אם יהיה נוסח אחר, וזה לא יהיה נושא חדש, נדון ונראה מה קורא.

שאול יהלום: בעד: פה אחד נגד: אין אושר

שאול יהלום: זה מאושר פה אחד, תודה רבה לכולם.

שאול יהלום: הישיבה נעולה.