הוועדה המשותפת לדיון בוועדת הכספים ובוועדת החינוך לעניין הכוונה להפריט את המתנ"סים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 1, 2005-04-14 11:30

יעקב ליצמן: אני פותח את הישיבה.

יעקב ליצמן: הישיבה היא הצעה לסדר בנושא הכוונה להפריט את המתנסים.

יעקב ליצמן: לפני שאני נכנס לעצם הדיון אני רוצה לשאול את סיגלית, האם זאת רק כוונה או שכבר התחילו בהליכים?

סיגלית סייג: למעשה ניתן לומר שלא מדובר - - -

ניסים דהן: לפני כן, ברצוני להציע הצעה לסדר היום: אני רוצה להזכיר לחברי מוועדת הכספים ולחברי הכנסת שלפני שלושה שבועות בערך דיברנו על כך שלקראת החגים שלא יהיה מצב שנצטרך להתמודד עם משכורות של עובדי רשויות.

ניסים דהן: אני יודע שאדוני פעל בנושא רבות.

ניסים דהן: אולי כדאי שאדוני יעדכן אותנו כי בתקשורת דובר על 9000 נפשות.

יעקב ליצמן: אני מסכים לדון בנושא בסוף.

יעקב ליצמן: כרגע אני רוצה להתמקד בנושא המתנסים ואני מסכים לחזור לעניין מאוחר יותר.

סיגלית סייג: למעשה לא מדובר בהפרטה.

סיגלית סייג: אם היינו עוסקים בהפרטה, הרי שרשות החברות היתה צריכה להיות כאן ולהציג את העניין.

סיגלית סייג: מאחר ומדובר בישום דוח מבקר המדינה 53/ב שפורסם ב-2003, שם נמתחה ביקורת חריפה על כל נושא ההתקשרויות עם החברה למתנסים.

סיגלית סייג: בין היתר נכתב בדוח כי החברה למתנסים התפתחה למעין מונופול על הפעילות בתחום החינוך הלא פורמלי ובתחומים הקהילתיים.

סיגלית סייג: בנסיבות אלה ההתפתחות של גופים אחרים, העוסקים בתחומים אלה, התעכבה.

סיגלית סייג: עוד מציין המבקר כי יש ליצור אקלים שיעודד פעילות של גופים אחרים נוספים בתחום כדי לקדם בכל הארץ את הפעילויות - - -

יעקב ליצמן: האם אתם מפריטים את כל מי שיש לו דוח חריג אצל מבקר המדינה?

יעקב ליצמן: למשל, משרד ראש הממשלה?

סיגלית סייג: לכן אני תמהה מדוע כאשר אנו מנסים ליישם את דוח מבקר המדינה, מתנהל הדיון בוועדת הכספים ולא בוועדת ביקורת המדינה.

יוסי שריד: היושב-ראש שאל מה קורה עכשיו בפועל?

יוסי שריד: יוצאים למכרז?

סיגלית סייג: יש דיס-אינפורמציה בציבור.

יעקב ליצמן: אני שואל, מה המצב כרגע?

יעקב ליצמן: האם התקדם משהו?

יעקב ליצמן: הוצאתם מכרזים?

יעקב ליצמן: נניח שהוועדה המשותפת תמליץ לא לעשות את זה, יש לנו אפשרות?

סיגלית סייג: מאחר ומדובר בפטור שניתן במהלך שנים ארוכות לחברה למתנסים, כשסמכות מתן הפטור היא של החשב הכללי, הרי שהוא זה שבא לבחון האם זה נכון להמשיך ולתת את הפטור במשך כל אותם שנים, או ליישם בהתאם להמלצות דוח מבקר המדינה ולמכרז, כמו שאנחנו פועלים בכל התחומים האחרים.

סיגלית סייג: לפיכך קמה ועדה בין-משרדית שבה שותפים נציגים ממשרד החינוך, השלטון המקומי ומשרד האוצר, במטרה לייעל את רכישת השירותים.

סיגלית סייג: בהתאם לדוח מבקר המדינה אנחנו רוצים להגיע לתועלת המירבית עבור התשלום שמשלם האזרח תמורת השירותים הקהילתיים במתנסים.

יעקב ליצמן: מה היה התקציב ב-2004?

סיגלית סייג: 95 מיליון שקלים לנושא מכרוז שירותי ניהול המתנסים.

סיגלית סייג: קיימת עמותה מקומית שמנהלת את המתנס יחד עם הרשות המקומית שתומכת בשרותים האלה.

יעקב ליצמן: מתי פורסם דוח המבקר?

סיגלית סייג: הוא פורסם ב-2003 ובדק את נתוני 2002.

יעקב ליצמן: לפני כן לא היה לכם תוכניות להפריט אותו?

סיגלית סייג: כדאי שנשתמש במונחים המקצועיים הנכונים כי באמת לא מדובר בהפרטה.

יוסי שריד: עדיין לא קיבלנו תשובה.

יוסי שריד: פירסמתם מכרז?

יוסי שריד: מה קורה עכשיו.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להבין מה המשמעות של מכרוז של השירותים.

מל פולישוק-בלוך: האם זאת אומרת שבמקביל גם החברה למתנסים תתחרה על אותם שירותים?

מל פולישוק-בלוך: או שאתם נותנים לחברה למתנסים לנהל את העניינים ואם היא צריכה שירות כזה או אחר היא תפעיל את המכרז?

מל פולישוק-בלוך: יש כל מיני אפשרויות.

סיגלית סייג: כרגע אנחנו נמצאים בשלבים הראשונים של ועדת המכרזים הבין-משרדית.

סיגלית סייג: אנחנו אוספים את החומרים יחד עם הנציגים המקצועיים ביותר בתחום של החינוך הלא-פורמלי.

סיגלית סייג: יחד איתם אנחנו רוצים לבנות מודל.

סיגלית סייג: בראשית הדרך נעשה פיילוט באזור מסויים כדי לראות אם זה באמת משרת את המטרה לשמה אנחנו בודקים את העניין.

סיגלית סייג: המודל הזה יבטיח את רמת השירותים לפחות בתנאים הקיימים היום, אם לא מעבר.

סיגלית סייג: רק על דעתם של אנשי המקצוע ואנשי משרד החינוך והאוצר ורק לאחר ההסכמה והאישור של כולם, נפעיל בכל הארץ.

יעקב ליצמן: בוועדת הכספים דנו בנושא טיפות חלב.

יעקב ליצמן: אז למשל, בטיפת חלב, רוצים להפריט, עושים פיילוט.

יעקב ליצמן: הממשלה תקציב 50,000 שקל לפיילוט.

יעקב ליצמן: עושים פיילוט ב-4 תחנות שזה 20%.

יעקב ליצמן: בתאוריה, נניח שזה לא בסדר.

יעקב ליצמן: כאן חיפשו את ההזדמנות, רצו לסגור את החברה למתנסים ולא לתת להם, אז הם מצאו הזדמנות עם מבקר המדינה.

יעקב ליצמן: כל שנה, אחרי דוח מבקר המדינה, אפשר להפריט 50 סוגים של מוסדות, משרדי ממשלה, חברות ממשליות.

יעקב ליצמן: לכן אני שואל מה קרה שפתאום בבת-אחת?

סיגלית סייג': מדובר בפיילוט, פחות מ20%.

סיגלית סייג': אנחנו מנסים לגבש אותו.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, לא להפריט הכל?

סיגלית סייג: בוודאי שלא.

סיגלית סייג: שוב, בוא לא נשתמש במונח "להפריט" כי לא מדובר פה בהפרטה.

יעקב ליצמן: אם הבנתי אותך נכון, את הולכת להשאיר את החברה למתנסים כפי שהיא עכשיו, הכל הולך להמשיך, את רוצה רק פיילוט של כ-10% ?

יעקב ליצמן: אנחנו עוד לא יודעים איפה.

יוסי שריד: במאי אתם מתחילים בהליכים מעשיים אז מה אתם לא יודעים?

סיגלית סייג: במאי אנחנו לא הולכים לפתוח בהליכים מעשיים.

סיגלית סייג: אנחנו יושבים כוועדת מכרזים ומכינים את המכרז.

סיגלית סייג: זה יעסיק אותנו מספר חודשים.

סיגלית סייג: מאי זאת לא תקופה רלוונטית לדבר עליה.

מל פולישוק-בלוך: המערכת היום עובדת.

מל פולישוק-בלוך: אתם יכולים להגיד שהיא לא מספיק יעילה, אחרים יגידו אחרת.

מל פולישוק-בלוך: אני בטוחה שהמומחים המקצועיים שלכם הם לא מהחברה למתנסים כי זה יהיה ניגוד עניינים.

מל פולישוק-בלוך: אני גם בטוחה שהם גם מתחרים במתנסים, אז אולי תבדקי אם יש שם ניגוד עניינים מהצד השני?

סיגלית סייג: הם אנשים אובייקטיבים שלא מתעסקים בפעילות.

סיגלית סייג: אלה אנשי אקדמיה ואנשים שבאים מהתחום.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להציע: יש היום למעלה מחמישים ישובים שרוצים שהחברה למתנסים תפתח אצלם מתנס.

מל פולישוק-בלוך: כשהייתי דירקטור בחברה למתנסים, לפני הרבה שנים, תמיד עמדו בפתח הרבה מאוד עיריות, בגלל שזה כל כך לא יעיל, בגלל שזה מתנהל כל כך לא טוב.

מל פולישוק-בלוך: בגלל שזה דבר כל כך שלילי, תמיד עמדו בפתח הרבה מאוד ראשי רשויות שנורא רצו להצטרף לחברה למתנסים שתפעיל בצורה הלא יעילה את המתנסים אצלם.

מל פולישוק-בלוך: קחו את אותו פיילט במקומות האלה ותקימו שם מתנסים חדשים, לפי המנגנון שאתם רוצים להקים בצורה הכי מקצועית ויעילה.

מל פולישוק-בלוך: אז תראו האם זה מתנהל בצורה נכונה ויעילה, חברתית וכלכלית, אם כן, אז כל ה-100% צריך לפרק ונעביר את זה לאותם גורמים שיעשו את זה בצורה הרבה יותר טובה.

סיגלית סייג: מאחר ולא גיבשנו את המודל, זאת גם אחת האפשרויות שעלתה על הפרק בהצעה שלנו.

סיגלית סייג: מאחר ואין לנו תוספות תקציביות לפעולות האלה, אנחנו רואים איך בתקציב הקיים אנחנו מצליחים לקבל יותר שירותים, שירותים משודרגים יותר, או את אותם שירותים, לפחות בעלויות נמוכות יותר על מנת שנוכל לגרום למתנסים חדשים להיכנס.

מל פולישוק-בלוך: כל פיילוט עולה כסף, מעצם הגדרתו.

מל פולישוק-בלוך: קחו את הכסף של הפיילוט ותעשו על חמישה מתנסים בחמישה ישובים שונים.

סיגלית סייג: במשרד החינוך יש תקציב לחינוך הבלתי פורמלי.

סיגלית סייג: כרגע אנחנו נותנים פטור ממכרז לחברה למתנסים לנהל את כל השרות הזה שעליו הצביע מבקר המדינה שיש בו ליקויים.

מל פולישוק-בלוך: יש מספיק מקומות בארץ שמתנהלים לא על ידי החברה למתנסים אלא על ידי גורמים פרטיים.

מל פולישוק-בלוך: תעשו את ההשוואה, לא צריך פיילוט בשביל זה.

מל פולישוק-בלוך: איך ברעננה מנהלים את המתנסים בלי החברה למתנסים?

מל פולישוק-בלוך: ואיך בהרצליה עם?

מל פולישוק-בלוך: יש לכם אפשרות לעשות את הבדיקה בלי לפגוע בפעילות הקיימת.

סיגלית סייג: אנחנו עושים ומזמנים את כל המקומות שבהם לא פועלים החברה למתנסים.

סיגלית סייג: ישבתי גם עם נציגי החברה למתנסים בכמה פגישות.

סיגלית סייג: זה לא שאנחנו באים ומסתכלים רק מהצד של החור של הגרוש.

סיגלית סייג: אנחנו רוצים לשתף פה את הגורמים המקצועיים כדי לייעל את השירותים הניתנים כיום.

סיגלית סייג: אנחנו רוצים שהאזרח יקבל בסופו של דבר יותר.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשמוע קודם את החברה למתנסים.

אריה טל: יש הטעיה בין המושג מכרוז למושג הפרטה, כי המכרוז זה הפרטה והפרטה זה מכרוז.

אריה טל: אין הבדל בין מכרוז לבין הפרטה.

אריה טל: אם אנחנו יוצאים למכרז להפעלה על ידי גורם חיצוני שחייב להיות רווחי, זאת פעולה של הפרטה.

אריה טל: אז המושג מכרוז, כפי שקורא לו האוצר, אנחנו אומרים שהוא שווה למושג הפרטה.

אריה טל: אני מבקש לא להטעות את הציבור.

אריה טל: כך זה גם יוצא בתקשורת וגם בהצהרות שאין הפרטה אלא ממשיכים במכרוז.

אריה טל: מכרוז זה הפרטה פרופר.

יעקב ליצמן: אין שום הבדל בין זה לבין זה.

אריה טל: לגבי דוח מבקר המדינה, אני מבקש מנציגי האוצר ונציגי משרד החינוך שיעדכנו את הוועדה איזה פעולות נעשו בחברה לאחר הדוח?

אריה טל: איך החברה התייעלה ובאיזה דרך ואיזה שיתוף פעולה היה בעבודת ההתייעלות של החברה למתנסים, בשיתוף עם האוצר ומשרד החינוך ולאיזה נתונים הם הגיעו, וזאת לאחר דוח מבקר המדינה.

אריה טל: מעלות, למשל, היתה קשורה לחברה למתנסים.

אריה טל: בשלב מאוחר יותר ראש עירית מעלות חשב שהוא ינהל את המתנס באופן פרטי הרבה יותר טוב עם הצוות שלו.

אריה טל: אני יכול להראות סדרה של התכתבויות ושל בקשות ופגישות כדי שהחברה למתנסים תיקח על עצמה חזרה את המתנס במעלות.

אריה טל: היום חזרנו להפעיל את המתנס במעלות.

אריה טל: הם ניסו בכוחות עצמם בדרך הפרטית ובסופו של דבר מחזירים את החברה למתנסים לפעילות.

אריה טל: אפשר לבדוק את זה.

אריה טל: לגבי הניסוי, שרוצים לקחת 10% מתקציב החברה ובעזרתו להפעיל את הפיילוט, אני חושב שזה לא ניתן לביצוע כי אותם מתנסים פועלים דרך החברה והיום להעביר אותם לפעול דרך גורם אחר, זה יעשה נזק לאותם מקומות.

אריה טל: אם רוצים לעשות ניסוי כזה, ישנם מתנסים בפתח שמחכים ואפשר לבצע אותו דרכם.

אריה טל: אם החשיבה היא שהולכים לחסוך בצורה אדירה והאוצר יביא לחיסכון גדול, קחו 10% מהמתנסים, תפעילו אותם מול האוצר, נעשה את ההשוואות ונקבל ביקורת.

אריה טל: החברה למתנסים תתמודד עם זה על הצד הטוב ביותר.

יאיר גלר: בדוח מבקר המדינה היו מספר הערות למשרדי ממשלה, בעיקר לכאלו שלא ביצעו את ההתקשרויות בזמן, שהם ביצעו אותם בדיעבד, ועל כך החשב הכללי נתן את דעתו.

יאיר גלר: אני רוצה להקריא את הההערה: "ועדת השרים רושמת לפניה את הודעת החשב הכללי במשרד האוצר, כי נקבע נוהל עבודה מסודר בעניין אופן ההתקשרות בין משרדי הממשלה וחברת המתנסים.

יאיר גלר: הנוהל יופעל וכו'".

יאיר גלר: הדבר תוקן ואין על כך עוררין.

יאיר גלר: לגבי החברה למתנסים היו מספר הערות.

יאיר גלר: היה נושא של הקצבות בלתי מיועדות – תוקן.

יאיר גלר: היה נושא של התקשרויות – תוקן.

יאיר גלר: היה נושא של פתיחת מתנסים – תוקן על דעת משרד האוצר ומשרד החינוך.

יאיר גלר: אין כרגע, כאן על השולחן, וחייבים להגיד את זה בצורה הגלויה ביותר: אין שום הערה שחברת המתנסים לא עמדה בה.

יאיר גלר: מהתחלה ועד הסוף תוקן ובוצע במגמה ובדרך הכי גמישה והכי יעילה.

יאיר גלר: זה לעניין דוח מבקר המדינה.

יאיר גלר: אני מציע בעניין הזה לרדת מדוח מבקר המדינה.

יאיר גלר: אני חושב שמטעים את חברי הוועדה המכובדת הזאת.

יאיר גלר: ישנן עוד נקודות שהייתי מבקש לסקור: מדוע חברת המתנסים פועלת כיום, לדעתי, בצורה הנכונה היעילה והראויה ביותר לחברה הישראלית שהשסעים והמתחים בה רבים מנשוא?

יאיר גלר: אנחנו היום מדברים על קרוב לאלף אתרים שמפעילה החברה למתנסים.

יאיר גלר: מהם 175 תיקני מנהלים ועוד 800 שלוחות, שלצורך העניין לא גובה אגורה אחת משום מנהל ומשום רשות.

יאיר גלר: אנחנו יודעים בדיוק איפה ממוקמת החברה למתנסים והמתנסים: בפריפריה, בשכונות המצוקה, בעיירות פיתוח, במגזר החרדי, במיעוטים הבדוואים והצ'רקסים והערבים.

יאיר גלר: כל אלו שאינם יכולים לשלם וידם אינה משגת לתת את הסכום שעליו אתם מדברים.

יאיר גלר: העיקרון שמנחה אותנו, והוא ניתן לבדיקה יום יום ושעה שעה, הוא ניוד מרכזי הרווח או הכספים שאותם אנחנו מרוויחים בפעילות הרווחיות לטובת הפעילויות הלא רווחיות.

יאיר גלר: אין לנו שום עניין וקשר למושג "סופרמרקט של חוגים", שאני יודע שזה עלה בוועדה.

יאיר גלר: אני נושא מול עיני רשימה של פרוייקטים לאומיים רבים שאין להם שום קשר לחוגים.

יאיר גלר: החל מנכים, עולים, השכלת מבוגרים.

יאיר גלר: אנחנו נושאים היום על גבינו פרוייקטים לאומיים בלתי רווחיים בעליל של קשישים, נכים, ואוכלוסיות מיוחדות, אימהות חד הוריות ומובטלים.

יאיר גלר: אני רוצה לדבר על הנושא הנוסף, והוא הנושא הכלכלי.

יאיר גלר: אני רוצה לשים טיעון כבד על השולחן: הנזק שעלול להיגרם כתוצאה מפיילוט מהסוג הזה שאתם מדברים עליו הוא כדלהלן: אנחנו קודם כל ביצענו התייעלות חסרת תקדים במגזר הציבורי ובחברות ממשלתיות – 45% מתקציבנו ולמעלה מ-50% מכוח האדם במטה קוצצו בהתאם להנחיות משרד האוצר ומשרד החינוך.

יאיר גלר: זה ניתן לבדיקה, ממוסמך ומתועד.

יאיר גלר: אנחנו מדברים על מינוף - אותה תקנה של 1:11 – סך כל הכנסות המתנסים הם למעלה ממיליארד שקל, ועל זה עובדים המנהלים של המתנסים בעלי הידע והנסיון והמקצוענות שאותם אנחנו מטפחים לאורך שנים ארוכות.

יאיר גלר: תרומות – תרומות שמגיעות מקרנות בארץ ומחו"ל: קרן ואן-ליר, קרן באדר, קרן כהנוף, אני יכול לתת רשימה ארוכה.

יאיר גלר: אדוני היושב-ראש, 80 מיליון שקלים לשנה אנחנו מגייסים וידנו נטויה לגייס עוד הרבה.

יוסי שריד: מי תורם לבעל בית פרטי?

יאיר גלר: 15 אלף מתנדבים.

יאיר גלר: אני סמוך ובטוח שאתם יודעים לכמת.

יאיר גלר: אנחנו כימתנו את זה – 15 אלף מתנדבים שווים 86 מיליון שקלים לשנה.

יאיר גלר: השקעה חוזרת - 700 מיליון שקל מהפעולות הרווחיות לבלתי רווחיות.

יאיר גלר: קבלן פרטי ממוכרז או מופרט, תקראו לא איך שתרצו, את אותם כספים שהוא ירוויח מה-700 מיליון שקל הם לא ילכו לטובת מובטלים וקשישים ונכים, זה ילך רק לכיון הכיס.

יעקב ליצמן: אם בישוב כלשהו אין מתנס כרגע.

יעקב ליצמן: בא משרד החינוך או האוצר במקרה הזה, ואומר שהוא רוצה לפתוח זמן.

יאיר גלר: 52 מקומות מחכים, אדוני היושב-ראש.

מל פולישוק-בלוך: זה יפריע להם אבל הם מוכנים לספוג את זה.

מל פולישוק-בלוך: לא לשכוח שזה מפריע להתפתחות שלהם.

יוסי שריד: אני חושב שזאת הצעה מאוד גרועה.

יוסי שריד: אני לא מסכים לזה.

יוסי שריד: אני לא חושב שמקומות חדשים שעד היום סבלו בגלל זה שאין להם מתנס, עכשיו אולי סוף סוף יהיה להם מתנס, אז יפקידו את המתנס בידי גורם פרטי שינצל את אותם המקומות החלשים לצרכים הפרטיים שלו.

מל פולישוק-בלוך: זה רק לצורך הפיילוט.

יוסי שריד: אני לא רוצה פיילוט, אני יודע מה זה פיילוט אצלם.

יוסי שריד: אני נגד ההצעה הזאת.

יאיר גלר: כיום פועלים 9 גרעיני נחל קהילתי בשכונות הקשות ביותר במדינת ישראל.

יאיר גלר: כוונתנו לפתוח את זה לעוד 6 גרעינים, ואנחנו יודעים שלגרעינים האלה יש תרומה אדירה.

יאיר גלר: הנושא של אסירים שפועלים אצלנו בעבודות קהילתיות, גם כן עושים את העבודה.

יאיר גלר: מדברים באוצר על הקמת מטה מקצועי.

יאיר גלר: אומרים חד-משמעית: המטה המקצועי זה החברה למתנסים - אנחנו.

יאיר גלר: למה להרוס אחד קיים ולבנות מטה מקצועי נוסף לצרכי קהילה במשרד החינוך?

יאיר גלר: שירות לאומי - היום מדובר על פעילות קהילתית שמבקשים מאיתנו לתת את הסכמתנו וכמובן שנעננו כפי שנעננו בנושא של המשת"פים וצד"ל וכל המשימות הבטחוניות בקו העימות.

יאיר גלר: אנחנו מדברים על שירות לאומי של 9000 חרדים לשנה, שמבקשים מאיתנו להפעיל בעבודה קהילתית ואנחנו נעשה את זה באהבה.

יאיר גלר: קרוב ל-20 אלף ערבים מידי שנה שמוכנים להתנדב בעבודה קהילתית במתנסים.

יאיר גלר: זה מכוון ישירות אלינו.

יאיר גלר: שום גורם פרטי לא יוכל לקבל את החבורה המאוד חשובה הזאת להשתלבות בחברה הישראלית ולקחת אותם ולהפעיל אותם.

יאיר גלר: אני יכול לתת עוד עשרות נתונים: 200 אלף קשישים במועדוני גיל זהב, שהם לחלוטין לא מקבלים שום סיוע אחר פרט לסיוע דרך המתנסים מאותם כספים שאנחנו מרוויחים ומעבירים כי אנחנו הרי מלכ"ר.

יאיר גלר: 80 אלף נכים – אתם זוכרים שכבר מספר שנים אין הפגנות במדינת ישראל.

יאיר גלר: אני פונה פניה אישית לכל חברי הכנסת להמשיך ולאפשר לנו לעשות את העבודה בצורה הכי נכונה, במקומות הכי קשים, עם הבעיות החברתיות המסובכות והמורכבות ביותר.

יאיר גלר: אנחנו יודעים לעשות את זה.

יאיר גלר: עמדנו בכל ההנחיות וההנחתות ואנחנו משוכנעים שנוכל להמשיך לעשות את זה בצורה הטובה ביותר.

יולי תמיר: מילה על דוח מבקר המדינה - חלק גדול מהביקורת של הדוח היא דווקא על משרדי הממשלה.

יולי תמיר: אתם צריכים להיות כנים עם עצמכם שהבעיה העיקרית היא לא במתנסים.

יולי תמיר: ההתקשרות של הממשלה עם גופים היא שערורייתית.

יולי תמיר: אתם לא חותמים חוזים בזמן, אתם לא מעבירים כספים בזמן.

יולי תמיר: אתם – כנציגי האוצר והמשרדים הרלוונטים.

יולי תמיר: אחר כך אתם מלינים על הגופים עצמם.

יולי תמיר: זאת שערוריה בפני עצמה שצריכה להיפסק.

יולי תמיר: אין ולא יכולה להיות לכם שום תלונה כשהדרך שאתם מטפלים בה.

יולי תמיר: בהזדמנות, אדוני היושב-ראש, צריך לדון בזה, כי הרבה מאוד גופים חוץ מסגרתיים סובלים מהבעיה הזאת.

מל פולישוק-בלוך: אפשר להציע להפריט אותם.

יולי תמיר: החוצפה היא שאחרי שהם נוהגים איתם שלא כשורה - - - בנקודה השניה אני רוצה להיות חד משמעית: לא ניסוי ולא חצי ניסוי ולא צורה של ניסוי.

יולי תמיר: שום שירות חברתי במדינת ישראל לא יעמוד לניסוי להפרטה כל עוד זה תלוי בי, ואני מקווה שגם בחברים אחרים בוועדה הזאת.

יולי תמיר: אנחנו מכירים את כל הדרכים שיגרמו לניסוי להצליח.

יולי תמיר: מאוד קל להפוך ניסוי לניסוי מוצלח.

יולי תמיר: בשנה הראשונה נותנים תנאים מועדפים, ומעבירים את הכספים בזמן מטפחים ועוזרים, ואז כשהניסוי מצליח עוזבים את כל התחום ונותנים לו ליפול.

יולי תמיר: בכלל, כל הניסויים האלה, שאתם עושים כל פעם, הם סוג של רמיה ציבורית.

יולי תמיר: כי בשנות הניסוי משקיעים כסף, אחר כך מפריטים ומפסיקים להשקיע ומפסיקים לשים בכלל דגש על השירות.

יולי תמיר: לכן לא יכולתי להתאפק קודם כשאמרתם שאתם רוצים לתת את השירות הטוב לכל אזרח.

יולי תמיר: אתם כבר מזמן לא עושים את זה.

יולי תמיר: אתם כבר מזמן מפחיתים את השירותים שהאזרחים מקבלים.

יולי תמיר: משנה לשנה, בכל אומדן, בכל דרך שמסתכלים עליה, השירותים שניתנים לאזרחי מדינת ישראל הולכים ומדרדרים ולא הולכים ומשתפרים.

יולי תמיר: אז הכותרת הזאת של ההתייעלות, אותי, לפחות, לא משכנעת.

יולי תמיר: לגבי המתנסים: לחברת המתנסים אסור להיות רווחית.

יולי תמיר: אני רוצה שהיא לא תהיה רווחית.

יולי תמיר: אני רוצה שהם יפעלו בצורה יעילה.

יולי תמיר: אני לא מתנגדת ליעילות ואף אחד לא מערער על העניין הזה, שהם יעשו את ה עבודה הכי טובה שאפשר.

ניסים דהן: יש סבסוד צולב.

יולי תמיר: לשירותים חברתיים צריך להיות סבסוד.

יולי תמיר: אם רוצים שירותים קהילתיים שירוויחו על גב העולים או הנכים או הילדים, או מישהו אחר, בעיני זאת שערוריה.

יולי תמיר: מי יזכה אצלכם במכרז?

יולי תמיר: מי שיציע לכם שירות בעלות סבירה.

יולי תמיר: אני אגיד לך מה הוא יעשה.

יולי תמיר: אם אני הייתי רוצה למוטט אותם אז בשנה הראשונה הייתי מציעה לך אחלה שירות והייתי זוכה במכרז.

יולי תמיר: אחרי שנתיים שלוש הייתי באה אליך ואומרת שבכסף הזה אי אפשר לתת את כל השירות.

יולי תמיר: או שהייתי מעוותת את השירות או שהייתי מעוותת את תנאי העבודה של מי שעובד אצלי, וגם זה עושים אנשים בגלל שיטת המכרוז שלכם, כי אתם דוחקים אנשים להוריד מחירים ואז הם נותנים שירות.

יולי תמיר: או שבכלל אחרי שלוש שנים כשהם מממוטטים, הייתי אומרת: "תשמעי זה לא הולך.

יולי תמיר: עכשיו אין שירות בכלל, צריך למצוא משהו אחר" והייתם משלמים.

יולי תמיר: אתם משלמים על דברם שמכרזתם אחרי שנתיים או שלוש, הרבה יותר ממה ששילמתם לשרות כפי שהוא היה קודם.

יולי תמיר: לכן לא ניסוי, לא חצי ניסוי.

יולי תמיר: חברת המתנסים היא תפארת ודבר שהוא יחודי למדינת ישאל ומצליח באופן בלתי רגיל.

יולי תמיר: אם יש לכם הצעות ליעול הם ישמחו לשמוע.

יולי תמיר: שירותים חברתיים לא מפריטים בשום מקרה ובשום ניסוי ולכן אני דוחה לגמרי את ההצעה של מלי פולישוק.

יולי תמיר: אין ולא צריך, לא בשום מקום אחר, ואל תסכימו שיתחילו ליצור לכם תחרות בכל מיני מקומות כי זה יהיה סוף העניין.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך שנענית לבקשה וזימנת את הישיבה הזאת בזמן קצר.

יוסי שריד: אני מאוד מעריך את המאמצים הסמנטים של משרד האוצר שמפציר בנו להפריד בין מכרוז לבין הפרטה.

יוסי שריד: אבל זאת מכבסת מילים.

יוסי שריד: האמיני לי שאני עושה מאמץ ניכר כדי לומר מכבסת מילים ולא משהו אחר.

יוסי שריד: הרי מי יכול בכלל לבוא בחשבון כגורם למה שאת קוראת מכרוז?

יוסי שריד: עמותות צדקה?

יוסי שריד: מוסדות שלא לכוונת רווח?

יוסי שריד: הרי כולם במצב של התמוטטות היום.

יוסי שריד: מה קורה בשנים האחרונות בארץ מאז שאתם ממכרזים וממחזרים?

יוסי שריד: הרי כל המערכות לא מתקיימות.

יוסי שריד: הדבר היחיד שהן עושות זה לנסות לשרוד.

יוסי שריד: להחזיק את הראש מעל המים עד יעבור זעם.

יוסי שריד: אם מערכת החינוך במשך 4 שנים קיצצה את עצמה 16 שנים, אז במה עוסקים במערכת החינוך?

יוסי שריד: בחינוך?

יוסי שריד: לא, מתעסקים בקיצוצים.

יוסי שריד: אנחנו יודעים מה זה לקצץ במערכת החינוך.

יוסי שריד: מישהו היה יכול לנהל קיוסק כאשר 4 פעמים בשנה הוא צריך לקצץ את עצמו?

יוסי שריד: אפשר לנהל את העסק הכי עלוב?

יוסי שריד: מערכת החינוך, הספינה הענקית הזאת, יכולה להתנהל כפי שאתם מנהלים?

יוסי שריד: קודם כל מאמצי הלשון שלכם מעוררים בי השתאות.

יוסי שריד: לא פחות גם הצהרת הכוונות שלכם, שבאמת חייבת להרשם לפנינו בהערכה.

יוסי שריד: אתם רוצים שהאזרח יקבל יותר.

יוסי שריד: אני מדבר על שירותי רווחה, חינוך ובריאות ולא על טלפונים.

יוסי שריד: אני שואל אותך, ובאמצעותך את השר שלך ואת משרד האוצר: באיזה תחום מקבלים היום יותר בתחומי הבריאות, הרווחה והחינוך, שאתם מספרים לנו שאתם רוצים לתת יותר?

יוסי שריד: הרי אנחנו יודעים שעל פי כל הממצאים שמתקבלים גם בארץ ועל פי גורמים רשמיים, מדינה שהיתה מדינת רווחה מובילה על פי כל הפרמטרים, היא היום בירכתי הסיפון.

יוסי שריד: היא האחרונה בין המדינות המתוקנות שנקראות "מדינות רווחה".

יוסי שריד: זה קרה בשנים האחרונות בעיקר.

יוסי שריד: אז את רוצה שאנחנו נגלה אמון?

יוסי שריד: שמץ של אמון?

יוסי שריד: להצהרה הזאת שאתם רוצים שהאזרח יקבל יותר בתחום הזה של מתנסים?

יוסי שריד: אנחנו יכולים להתנתק מהמציאות ומהקונטקסט?

יוסי שריד: מן המדיניות?

יוסי שריד: אנחנו לא מכירים את מנהלי המדיניות ולאן הם מובילים?

יוסי שריד: אגב, בדבר אחד אי אפשר להאשים אותם, הם מודיעים מה הם רוצים לעשות.

יוסי שריד: המדיניות שלהם היא גלויה: הפרטה והפרטה, כל דבר שזז.

יוסי שריד: עכשיו הגברת הביאה את המסמך של מבקר המדינה ואני מוכן לצאת מתוך הנחה שגם החברה למתנסים, איננה מושלמת.

יוסי שריד: כולנו בתוך עמנו ומכירים מתנסים.

יוסי שריד: מנין היתה צריכה לבוא עיקר השוועה?

יוסי שריד: והארץ הזאת מתמלאת שוועה בקלות רבה.

יוסי שריד: הרי כבר האוזניים מלאות צעקה מכאן ומכאן בגלל מה שאתם עושים, ולא בהכרח בגלל שאנשים אוהבים לצעוק.

יוסי שריד: השוועה היתה צריכה לבוא קודם כל מהמקומות.

יוסי שריד: אנחנו אנשים שיום יום שומעים את השוועה מכאן ומכאן ומכל העברים בגללכם.

יוסי שריד: אני לא זוכר, אני חייב לומר, בכל זאת אני קשור בעניינים האלו, שהשוועה הזאת של המתנסים, שאינם ממלאים את הצרכים של המקומות השונים, השוועה הזאת הגיעה לאוזננו.

יוסי שריד: אז יש לכם טבע מוזר, שאני בכל פעם מצביע עליו מחדש, שאותם המקומות המקולקלים הדפוקים והנגועים, איכשהו עוברים מתחת ידכם.

יוסי שריד: ומרגע שיש מערכת שבאופן יחסי היא פחות או יותר מתוקנת והשוועה אינה נשמעת, וזאת הראיה העיקרית, ולא דוח כזה או אחר, אתם מתמלאים בדחף שאינו בר כיבוש כדי לקלקל את המתוקן.

יוסי שריד: זה משהו מדהים.

יוסי שריד: משרד החינוך, אדוני היושב ראש, כבר מזמן אינו קיים.

יוסי שריד: אין משרד החינוך.

יוסי שריד: משרד החינוך נמסר לפני כמה שנים מרצון, דרך אגב, והופקד בידי משרד האוצר.

יוסי שריד: אני לא מכיר דבר כזה.

יוסי שריד: בכל תולדות המדינה לא היה דבר כזה.

יוסי שריד: אבל זה נורא נוח.

יוסי שריד: אין לדעת בכלל את עמדת משרד החינוך.

דוד פלבר: אני נציג משרד החינוך.

יוסי שריד: נעים מאוד.

יוסי שריד: ועוד מעט כשיהיה לי כובע, אני אסיר את כובעי בפניך כנציג משרד החינוך.

יוסי שריד: אבל אין לדעת בכלל את עמדת משרד החינוך כי משרד החינוך, כמעט בכל עניין, וגם בעניין זה, שינה את דעתו כמה וכמה פעמים.

יוסי שריד: הוא נתן ידו למהלך הזה בכללותו, ועכשיו הוא רואה שזה לא כל כך מסתדר, ואולי לא כל כך יאה, אז הוא מנער את חוצנו מן המהלך הזה, וגם זאת בחצי פה.

יוסי שריד: את שרת החינוך עדיין לא שמענו.

יוסי שריד: אני רוצה לספר לכם סיפור: כשעבדתי במשרד החינוך באו אלי אנשי האוצר.

יוסי שריד: גם אם הם מתחלפים השקפת העולם שם לא כל כך מתחלפת.

יוסי שריד: באוצר לא מתקדמים אם באים אחרי ישיבות עם שרים ואומרים: "אתם יודעים מה?

יוסי שריד: יש משה בטיעון של השר, אולי באמת צריך לעזור".

יוסי שריד: מתקדמים שם רק אם אומרים: "אתם יודעים מה אמרתי לשר?

יוסי שריד: הבאתי לעוד קיצוץ; איך דפקתי אותם, איך הבאתי לעוד קיצוץ".

יוסי שריד: לא באים ואומרים: "יש הגיון מסויים, צריך להוסיף באיזשהו מקום".

יוסי שריד: יום אחד באו אלי מהאוצר ואמרו לי שהם רוצים להוציא מכרז, לא להפריט, על ברנקו וייס.

יוסי שריד: ברנקו וייס זה יהודי עשיר שוויצרי שבא כל שנה ארצה ונותן למערכת החינוך 10 מיליון דולר.

יוסי שריד: הוא אפילו התיידד איתי מאוד והוא מצא חן בעיני.

יוסי שריד: אמרתי לו שנקים מסגרת מיוחדת לצורך הכספים האלו.

יוסי שריד: הוא לקח את דן שרון, לפנים מנכ"ל משרד החינוך.

יוסי שריד: דן שרון הוא האיש שלו כאן ועושים דברים מאוד יפים.

יוסי שריד: שלחנו אותם לירכתי ארץ והוא נותן 10 מיליון דולר.

יוסי שריד: יום אחד באים אלי מהאוצר ואומרים שאני צריך להוציא את זה למכרז.

יוסי שריד: אמרתי: "מה אני אוציא למכרז?

יוסי שריד: מה יהיה כתוב במכרז?

יוסי שריד: פלוני משוויצריה ברנקו וייס נותן לי 10 מיליון דולר כל שנה לקידום תלמידות ותלמידים לקראת בחינות בגרות.

יוסי שריד: האם יש מישהו שרוצה להרים תרומה תרומה יותר גדולה מ-10 מיליון דולר?

יוסי שריד: מה המכרז אני לא מבין?

יוסי שריד: איזה מכרז?

יוסי שריד: " מה המכרז כאן במקרה הזה של המתנסים?

יוסי שריד: מה המכרז?

יוסי שריד: מי מועמד לקבל את המכרז הזה?

יוסי שריד: הסתדרות המורים?

יוסי שריד: איזה מערכת עומדת לקבל את זה?

יוסי שריד: זאת אומרת שמדובר בגורם פרטי.

יוסי שריד: אין שום גורם ציבורי שיקבל את זה.

יוסי שריד: חוץ מזה, במה יתרונו יותר גדול?

יוסי שריד: יש לו יותר מנסיון מהחברה למתנסים?

יוסי שריד: תקנו את החברה למנתסים, אני לא מתנגד.

יוסי שריד: הרי יבואו גורמים פרטיים.

יוסי שריד: אני שואל, כי את מבינה בכלכלה, האם יש סיכוי שהגורם הפרטי יקבל על עצמו מבלי שברור לו לחלוטין שהוא יעשה רווח?

יוסי שריד: איך עושים רווח אפילו אני יודע.

יוסי שריד: אז על מה מדובר כאן בכלל?

יוסי שריד: אספר לך בסוד מי הם המקומות חדשים?

יוסי שריד: ברוב הישובים היהודים יש מתנסים.

יוסי שריד: איפה אין?

יוסי שריד: הפתעה?

יוסי שריד: בישובים הערבים.

יוסי שריד: אז אנחנו נוציא עכשיו את הישובים הערביים כשפני נסיון?

יוסי שריד: דווקא הם שחיכו והם האחרונים בתור?

יוסי שריד: עכשיו הם יהיו אלה שנפקיר אותם בידי משרד האוצר שיגלגל אותם ללול של ניסויים?

יוסי שריד: זה בכלל בא בחשבון?

יוסי שריד: אני מתנגד לזה באופן מוחלט.

יוסי שריד: אם כבר בוא ניקח את החזקים ונוציא את תל-אביב לנסיון.

יוסי שריד: גם זה בשום פנים ואופן לא.

סיגלית סייג: החברה למתנסים לא פועלת בתל-אביב.

יוסי שריד: אני הייתי מעוניין שהישיבה תתקיים כי האוצר בשלו והוא כל הזמן מתקדם.

יוסי שריד: עד עכשיו לא קיבלנו תשובה ברורה מהאוצר.

יוסי שריד: אי אפשר לקבל לוח זמנים.

יוסי שריד: הם במאי עומדים להכריז המכרז הזה.

יוסי שריד: הייתי מעוניין שהוועדה תקבל היום החלטה שאומרת שמפסיקים כל הליך של מכרוז והפרטה.

יוסי שריד: מפסיקים כל תהליך של מכרוז והפרטה.

יוסי שריד: אני מניח שבתנאים האלה להחלטת וועדת הכספים והחינוך יש תוקף, אז אולי נוכל לעצור את זה.

ניסים דהן: צריך להוסיף שהחשב הכללי צריך להמשיך לתת להם את הפטור ממכרז.

גילה פינקלשטיין: אני רוצה להודות למלי ולרב ליצמן על כינוס הוועדה בנושא הפרטת המתנסים.

גילה פינקלשטיין: כמנהלת בית ספר ראיתי שהיו תלמידים מאוכלוסיות חזקות עם הורים עשירים, והיו להם שיעורים פרטיים שעלו הרבה כסף, ואת התלמידים שהגיעו מהשכונות שהיו צריכים להיבחן בבחינות והיה קשה להם.

גילה פינקלשטיין: אם לא המתנסים והשיעורים הפרטיים שחיזקו אותם, אני לא יודעת אם הם היו מסיימים תיכון.

גילה פינקלשטיין: ראיתי רבים מהם שמסתייעים בשיעורי העזר של המתנסים וגם ראיתי תלמידים חזקים שמתחזקים במתנסים.

גילה פינקלשטיין: המתנסים שלחו אלי מדריכים כדי לקחת את השמות של התלמידים מהשכונות שצריך לחזק אותם ולתמוך בהם כדי שיוכלו למצות את היכולות שלהם.

גילה פינקלשטיין: אם נעיף מבט על מיקום של 180 מתנסים והשלוחות שלהם אנחנו נראה שרוב המתנסים נמצאים בשכונות עוני ובעיירות פיתוח, בקרב אוכלוסיות חלשות ומעט מאוד באזורים מבוססים.

גילה פינקלשטיין: אני יודעת על מנהלי מתנסים שקיבלו תקציב לקליטת אתיופים במתנס והם חסכו מזה 20%.

גילה פינקלשטיין: ומה הם עשו עם ה-20% ? הם השתמשו בזה לשיעורי עזר, לעזור לחלשים.

גילה פינקלשטיין: מה תעשה חברה ב-20% שהם חסכו?

גילה פינקלשטיין: תשתמש בזה לרווח, תעשה מזה עסקים.

גילה פינקלשטיין: כאן יש לנו את המתנסים שהמוטו שלהם זה שוויוניות ועזרה לחלש ולא עולה בדעתי להפקיר אותם.

גילה פינקלשטיין: אני פונה מכאן לשרת החינוך ולאוצר, אסור לנו להפקיר את המתנסים שבמשך שנים עזרו לאוכלוסיות החלשות ואם לא אנחנו נדאג, מי ידאג להם?

מל פולישוק-בלוך: הצעתי קודם שיש לכם אופציות לפיילוט מבלי לפגוע בחברה למתנסים.

מל פולישוק-בלוך: אבל אני רוצה להבהיר חד משמעית: אני נגד הפרטת המתנסים, שלא יהיה ספק.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהאמירה שלי יותר חזקה גם מזאת של יוסי שריד וגם משל יולי תמיר, דווקא משום שאני מאוד מאמינה בהפרטות.

מל פולישוק-בלוך: בעברי עשיתי הפרטות גם בממשלה, בתחומים אחרים ואני מכירה את הנושא מצויין.

מל פולישוק-בלוך: אפשר לעשות הפרטות בהרבה תחומים, גם חברתיים.

מל פולישוק-בלוך: אבל כאן מדובר על להפריט תפיסת עולם.

מל פולישוק-בלוך: אי אפשר להפריט תפיסת עולם.

מל פולישוק-בלוך: זה מה שהחברה למתנסים מייצגת היום.

מל פולישוק-בלוך: זה לא חוג ג'ודו ולא חוג לכדורסל או חשיבה יצירתית.

מל פולישוק-בלוך: כאן יש תפיסה של קהילה.

מל פולישוק-בלוך: תפיסה של קהילה, כפי שאמרת, לא מודדים דרך החור של הגרוש.

מל פולישוק-בלוך: מודדים דרך בניית אג'נדה מקצועית, קהילתית נכונה.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מאמינה שתקחו את המומחים הגדולים ביותר שיש במדינת ישראל, אפילו שתמצאו כמה אובייקטיבים מהאקדמיה - - - אפרופו אקדמיה, אלה שהם נטו אקדמיה, הם לא ממש עשו אי פעם פעולה, לא ראו איך זה עובד בשטח.

מל פולישוק-בלוך: הם אולי היו בביקור אבל לא עסקו בזה בפועל, וגם איתם יש בעיה.

מל פולישוק-בלוך: לא תמיד התאוריה עובדת בשטח, קחי גם את זה בחשבון.

מל פולישוק-בלוך: מעבר לזה, נניח שתצליחו לבנות.

מל פולישוק-בלוך: זה לא עובד כך.

מל פולישוק-בלוך: ההצעה שהצעתי קודם היא פשוט כדי להוריד אתכם מהגב שלהם, תאמיני לי, זאת הסיבה.

מל פולישוק-בלוך: אבל בעצם, בחשבון נוסף, לא התכוונתי שתיקחו את כל ה- 52 מקומות ותעשו בהם הפרטה, חס וחלילה, לא זאת היתה כוונתי ולא זה מה שאמרתי.

מל פולישוק-בלוך: אתם רוצים 10%?

מל פולישוק-בלוך: קחו 10 מקומות ותעשו עליהם פיילוט.

מל פולישוק-בלוך: אבל אם זה פיילוט אמיתי, אז כפי שזה נאמר, זה צריך להיות מערבים ומקבוצות חלשות ובפריפריה, זה לא רעננה.

מל פולישוק-בלוך: דבר נוסף, יש בפני את דוח המבקר מ-2002 וכתוב: "למעשה חברת המתנסים התפתחה לכעין מונופול".

מל פולישוק-בלוך: יש קרוב ל-400 מתנסים בארץ.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, יש לכם אפשרות לעשות מחקר.

מל פולישוק-בלוך: לא צריך לבנות עוד מתנסים כדי לבדוק את הדברים לאשורם.

מל פולישוק-בלוך: יש ישובים שחלק מהמתנסים פועלים על ידי רשתות עצמאיות וחלק פועלים על ידי החברה למתנסים.

מל פולישוק-בלוך: זה הדבר הכי טוב כדי לעשות את הבדיקה, אתם לא צריכים פיילוט יש דרכים אחרות לבדוק את היעילות.

מל פולישוק-בלוך: לכן אני אומרת: תרדו מהעניין.

מל פולישוק-בלוך: עליתם על הסולם הגבוה הזה, אפשר לרדת ממנו.

מל פולישוק-בלוך: יש דרכים אחרות לבדוק את היעילות.

מל פולישוק-בלוך: הם טוענים שמאז 2002 הם יעלו הרבה מאוד דברים.

מל פולישוק-בלוך: אני זוכרת מהתקופה שהייתי דירקטורית בחברה והייתי גם בוועדת הביקורת בחברה למתנסים.

מל פולישוק-בלוך: אני יודעת איך זה עובד ואני יודעת גם את הביקורת.

מל פולישוק-בלוך: זה עדיין לא אומר שצריך לשפוך את התינוק עם המים.

מל פולישוק-בלוך: כשהגעתי לחברה גיליתי שאין הרבה חברות ממשלתיות שאנחנו יכולים לברך על הפעילות שלהן, אין הרבה כאלה.

מל פולישוק-בלוך: לקחת ולהתחיל מהחברה היותר יעילה והיותר מוצלחת והיותר חשובה בחברה הישאלית, ואיתה לעשות את המודל שלכם, את ספינת הדגל שלכם?

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזה דבר מקומם, לא ראוי והגיע הזמן שזה ירד מהעולם הזה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה שנקבל פה החלטה חד-משמעית שאנחנו דורשים להפסיק את הפעילות הזאת שלכם שבאה לפגוע בפעילות של החברה למתנסים כי אנחנו רואים בזה דבר מאוד מבורך וחיוני ביותר לחברה הישראלית.

מל פולישוק-בלוך: אני שומעת מאנשי החברה למתנסים שאתם מונעים העברת כספים לחברה לפעילות השוטפת שלה היום, משום שאתם מתחילים כל מיני תהליכים.

מל פולישוק-בלוך: תבדקו את עצמכםף כספים לא עוברים, ותבדקו מה קורה בסל תרבות כי אנשים צריכים לקבל כסף ואנחנו כבר באפריל ולשנה הזאת עדיין לא העברתם כספים.

יולי תמיר: הם לא העבירו כספים לאף אחד.

צבי לביא: גוייסתי לחברת המתנסים ב- 1977 על ידי חיים ציפורי ז"ל.

צבי לביא: הייתי אחד ממעריציו הגדולים.

צבי לביא: גמרתי את תכנית שוורץ ואני מנהל מתנס מוסמך.

צבי לביא: אבל לא המשכתי בניהול מתנס אלא קיבלתי על עצמי להקים מתנס והקמתי את המתנס בקרית עקרון.

צבי לביא: המתנס הזה הוקם בשיטה שלפניה לא הוקם שום מתנס.

צבי לביא: על המודל הזה קיבלתי את פרס השלטון המקומי ב- 1986.

צבי לביא: עם הרקורד הזה הייתי רוצה לומר שעל פי התחושה שלי, הויכוח הזה התחיל מהקומה השניה או השלישית.

צבי לביא: אני לא בטוח שאתם מכירים את העניין.

צבי לביא: אני לא בטוח שהחברה הציגה את זה בצורה הנכונה אבל אני אציג את זה כך: מתנסים הוקמו לתכלית שאיננה מקובלת בשום מקום בעולם.

צבי לביא: זאת לה המהדורה הישראלית של ה-"community center" בארצות-הברית או במקומות אחרים בעולם.

צבי לביא: המתנסים הוקמו, ואני אשתמש פה במוטו של חיים ציפורי, שהיא אבן יסוד לחברה הזאת, והיא להפוך שיכונים לשכונות.

צבי לביא: פירוש הדבר - לקחת ישובים, לקחת את האטומים של המשפחות ולהקים בהם מולקולה קהילתית, היינו - אחד בשביל כולם וכולם בשביל אחד.

צבי לביא: בלשון המקצועית קוראים לזה עבודה קהילתית וזה היסוד של החברה למתנסים ולתכלית הזאת היא הוקמה.

צבי לביא: זוהי התכלית העיקרית שלה.

צבי לביא: שאר השירותים זה לווינים של התכלית הזאת.

צבי לביא: זאת השמש ויש כוכבי לכת מסביב.

צבי לביא: יש שירותים שהם פועל יוצא של העבודה הקהילתית ויש שירותים שניתנו כתוצאה מכל מיני בעיות כלכליות שלא התחילו היום.

צבי לביא: למרות שמשרד החינוך היה שותף להקמת המוסד הזה באמצעות החטיבה לתרבות נוער וספורט שבמשרד החינוך, זאת השיטה ואי אפשר לקחת את המערכת של גלגלי השיניים ולעקור שניים שלושה גלגלים ולהשאיר את העגלה הזאת מקרטעת על גלגל אחד או על שני גלגלים או אפילו על שלושה גלגלים.

צבי לביא: זה בלתי אפשרי.

צבי לביא: כמובן שכאן אני מדבר במובן התורתי של העניין.

צבי לביא: בנוסף לזה, ישנה הבעיה הארגונית.

צבי לביא: מה החברה למתנסים עושה?

צבי לביא: כל מתנס הוא חברה בפני עצמה.

צבי לביא: חברה ללא מטרות רווח.

צבי לביא: הן ישויות משפטיות עצמאיות שמקיימות שיתוף פעולה עם הרשות המקומית.

צבי לביא: ברוב הרשויות המקומית יושב-ראש הרשות הוא גם יושב-ראש המתנס.

צבי לביא: כך שהמתנס הוקם, הייתי אומר, כזרוע המלווה של הרשות המקומית, בשירותים שהרשות לא היתה יכולה לטפל בהם.

צבי לביא: החברה היא המטה המקצועי.

צבי לביא: החברה תורמת את המשכורת של המנהל.

צבי לביא: בישובים שהם קצת יותר מבוססים, אפשר לוותר גם על המשכורת של המנהל והחברה תתקיים בלי החברה למתנסים, ואז אין לכם מה להגיד, ולמבקר המדינה אין מה לעשות בכל הסיפור הזה.

צבי לביא: בכלל, מבקר המדינה זה סיפור בפני עצמו, והוא זקוק בעצמו למבקר מפני שאף אחד עוד לא קם לבקר אותו.

צבי לביא: אבל נעזוב את זה.

צבי לביא: על כל פנים, אתם רוצים להפריט?

צבי לביא: אני רוצה לראות אם יהיה לכם טלפון אחד - תודיעו שאתם רוצים להפריט את העבודה הקהילתית.

צבי לביא: תתחילו בזה ולא בחוג לרפיה או לחוג לתאטרון.

צבי לביא: להרוס זה קל.

צבי לביא: להפריט?

צבי לביא: בבקשה, אבל תעשו את ההפרטה הנכונה שמתאימה לחברה, אם הדבר הזה בכלל אפשרי.

מל פולישוק-בלוך: נשמע את עמדת משרד החינוך.

דוד פלבר: אני לא יודע להגדיר כרגע את עמדת משרד החינוך.

דוד פלבר: אני רוצה לתאר שניים-שלושה תהליכים שעברנו - - -

יולי תמיר: השרה ישבה בוועדה ואמרה שהיא נגד הפרטת החברה למתנסים.

מל פולישוק-בלוך: ואז היא הוסיפה: "אבל, זה לא אני אלא האוצר".

יעקב ליצמן: לא הבנתי את מה שאמרת.

יעקב ליצמן: אתה נשלחת על ידי משרד החינוך, אז מה שאתה אומר זה כן עמדת החינוך.

דוד פלבר: אם מה שאני אומר לא יספק אז אני ארחיב.

יעקב ליצמן: זה מלכתחילה לא מספק.

יעקב ליצמן: אני רוצה שתגיד כרגע שזאת עמדת משרד החינוך.

יעקב ליצמן: אם זה לא עמדת משרד החינוך, אני צריך להזמין מישהו אחר.

יעקב ליצמן: אנחנו הזמנו את משרד החינוך.

דוד פלבר: אני עובד משרד החינוך ואני רפרט של החברה למתנסים במשרד החינוך.

דוד פלבר: אני מלווה את פעילות החברה מזה מספר שנים, בין היתר בשנים שהתייחסו אליהן פה ב דוח מבקר המדינה.

יעקב ליצמן: וזאת עמדת משרד החינוך?

יעקב ליצמן: אני ילד תמים, אני לא יודע חוכמות.

יעקב ליצמן: תגיד לי שזאת עמדת משרד החינוך.

יעקב ליצמן: אם אתה לא אומר לי, אני אתן לך את רשות הדיבור, אבל זה לא משרד החינוך.

יעקב ליצמן: אז אני אצטרך לשמוע את משרד החינוך.

דוד פלבר: אתה היושב-ראש ואתה קובע.

דוד פלבר: אני מקבל את מה שאתה אומר, ואני בכל זאת רוצה לומר - - - -

יעקב ליצמן: זאת אומרת שאתה לא משרד החינוך ואתה כדוד פלבר רוצה להגיד את מה שאתה רוצה להגיד.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת את עמדת משרד החינוך.

יעקב ליצמן: אם אתה לא אומר את עמדת משרד החינוך יש לך את רשות הדיבור כמה שאתה רוצה אבל זה לא עמדת משרד החינוך, אבל אני מבקש שתגיד לי כן או לא.

דוד פלבר: לא שוחחתי עם השרה אני לא רוצה כרגע להגיד את עמדתה.

דוד פלבר: היא אמרה את זה בוועדה ובכמה פורומים.

דוד פלבר: כיוון שלא הצלחתי לדבר איתה לקראת הישיבה הזאת - - - רבותי, אני לא חייב לדבר.

דוד פלבר: אם אתם רוצים לשמוע את מה שיש לי להגיד את בבקשה ואם לא אז - - -

יעקב ליצמן: אני אתן לך את המוצא הפוליטי.

יעקב ליצמן: אתה תגיד מה שאתה רוצה.

יעקב ליצמן: אתה תעביר לי, כיושב-ראש, ואני אעביר לחברים, עמדה רשמית של השרה לאחר ששוחתת איתה.

יעקב ליצמן: תן לי את זה בכתובים.

דוד פלבר: בסדר, על זה אני מוכן לקחת אחריות.

דוד פלבר: התחלתי לומר שבשנים שאני מלווה את החברה שהן גם השנים הרלוונטיות לדוח, המבקר התייחס בעיקר לאופן ההתקשרות, לשיטת התשלומים, האם זה תואם סעיפים כאלה ואחרים, לאופן שבו משרדי ממשלה מתקשרים עם מבצעים, חברות, או קבלני ביצוע של תחומים מסויימים.

דוד פלבר: לפי הבנתי פתרנו את רוב הדברים.

דוד פלבר: מאז הדוח קרו שני דברים מרכזיים: היקף ההתקשרות הבסיסי ירד מסדר גודל של 160 מיליון שקלים ל-100 מיליון שקלים.

דוד פלבר: זה מורכב משני דברים: בעקבות בדיקה שעשינו במשותף עם משרד האוצר וחברת יעוץ נוספת שלקחנו, הגענו להבנה עם החברה לקיצוץ מאסיבי בתוך החברה – וזה בוצע.

דוד פלבר: מטה החברה עומד היום לשביעות רצוננו, בגודל של 85 משרות.

דוד פלבר: שום דבר לא מושלם, יתכן ונביא עוד בדיקה ויגידו שאפשר לצמצם עוד שתי משרות, אבל בסך הכל הקיצוץ המאסיבי והעמוק נעשה.

דוד פלבר: השתדלנו שזה כמעט לא יפגע בצרכן, עיקר הקיצוץ נעשה במטה החברה, במבנה ושם נחסך די הרבה כסף.

דוד פלבר: הדבר השני, פרוייקטים שנכללו בהתקשרות הבסיסית הוצאו ממנה והיום כל פרוייקט בפני עצמו הולך למכרז ואז או שהחברה זוכה בו או לא, באופן מסחרי ותחרותי עם חברות אחרות.

דוד פלבר: כך שהתקציב שלנו היום הוא בעיקרו הוא לשכר של מנהלי מתנסים ומטה החברה.

יוסי שריד: תוסיף גם אלמנט שלישי למען בהירות התמונה, שקיצצתם גם בשירותים.

יוסי שריד: קיצצתם באכזריות מרובה גם ברמת השירותים ובעלותם.

דוד פלבר: אני יכול לדעת ממה שאני מכיר.

דוד פלבר: בהתקשרות שלנו עם החברה, הדבר היחיד שקוצץ ושבאמת הגיע למתנס, על רקע מבקר המדינה, זה הקצבות בסדר גודל של 30,000 למתנס, שזה היה אמור להיות קופה קטנה.

דוד פלבר: זה באמת היה דבר שמבקר המדינה עלה עליו כליקוי באופן ההתקשרות והדבר הזה הופסק.

דוד פלבר: זה הדבר הכמעט יחיד שאני יכול להגיד שפגע בתקצוב הישיר של המדינה אל המתנס הבודד.

דוד פלבר: כל היתר לא היה אמור להיות מורגש ברמת המתנס הבודד.

דוד פלבר: אבל אם אנחנו רוצים לדייק, אז ההקצבה הזאת אכן קוצצה.

דוד פלבר: דווקא בגלל שהיא סתרה, על-פי הערת מבקר המדינה את חוק יסודות התקציב באופן של תמיכות בגופים וכו'.

דוד פלבר: זה באשר להתקשרות שלנו איתם.

יוסי שריד: לפי דוח דוברת מדובר שבתי הספר יהיה יותר אוטונומיים ובמסגרת הזאת יהיו שם הרבה כספים, על פי המלצת הדוח.

יעקב ליצמן: תשאיר משהו לדוח הבא.

יוסי שריד: אתה יודע שניהול עצמי התחיל הרבה קודם.

יוסי שריד: פעם הייתי בביקור בבית ספר ונתנו לי כוס תה.

יוסי שריד: המנהל אמר לי שאם הייתי בא שבוע קודם הוא היה צריך לקבל אישור ממנהל המחוז.

יוסי שריד: יעברו הרבה כספים אז צריך להחליט מה טוב.

יוסי שריד: מה עשו ב-30,000?

דוד פלבר: ב-30,000 שקל נעשו פעולוות שהיום עושים בדרכים אחרות.

דוד פלבר: כיוון שאנחנו משלמים רק את שכרו של מנהל המתנס, כל יתר הפעילות של המתנס זה מינוף גם של כספים שהוא גובה ממקבלי השירות וכספים שהוא מקבל מהשלטון המקומי או מאופנים אחרים שבהם מנהלי המתנס מגייסים את הכסף.

דוד פלבר: ההשתתפות שלנו כמשרד זה תשלום שכרו של המנהל.

דוד פלבר: משרד החינוך שותף בוועדה שבוחנת את האפשרות האם לקיים פיילוט כזה.

דוד פלבר: לשאלתכם, עוד לא נעשה שום דבר מעשי ואני גם לא חושב שבחודש מאי יקרה משהו מעשי, כך שכרגע מדברים, בוחנים, שומעים דעות ויועצים שבאים לוועדת מכרזים שמורכבת מאנשי האוצר, משרד החינוך, השלטון המקומי מעורב בזה וגם דעתו נשמעת שם.

דוד פלבר: צעדים מעשיים עדיין לא ננקטו ואנחנו בשלב מאוד מיקדמי של בחינה.

מל פולישוק-בלוך: למה משרד החינוך משתף פעולה עם הדבר הזה?

מל פולישוק-בלוך: כשרצינו לבטל את תשלומי ההורים, דרשנו להקים ועדה ואכן הוקמה ועדה בין-משרדית לבדיקת ביטול תשלומי ההורים ומשרד האוצר סירב להשתתף ולבוא.

מל פולישוק-בלוך: למה משרד החינוך לא יכול לעשות אותו דבר?

דוד פלבר: משרד החינוך,

דוד פלבר: בשלב מסויים, הסכים לשמוע לבחון.

מל פולישוק-בלוך: זאת בדיוק הבעיה, והוא לא מבין שאחר כך זה מתגלגל.

דוד פלבר: ניתנה הסכמה ברמות הכי בכירות במשרד לבחון את הנושא.

דוד פלבר: לא ניתנה שום הסכמה מעבר לזה.

יוסי שריד: האוצר לא צריך יותר מזה.

עזרא ברגר: אני מנהל את המנהל הקהילתי ברמת שלמה בירושלים.

עזרא ברגר: הייתי רוצה לספר לכם מהשטח.

עזרא ברגר: אנחנו שכונה חרדית, אני נמצא בשכונה מאז הקמתה ומנהל את המתנס.

עזרא ברגר: אני לוקח את התקציב שלי שעומד השנה על 1,280,000 שקל ומנסה לראות מה ממנו אפשר למכור, אז אולי, כולל המשכורת שלי, זה יגיע ל-250,000-300,000 שקלים.

עזרא ברגר: רוב הזמן, במה שאני עוסק, זה לא חוגים ולא פעילויות כלכליות.

עזרא ברגר: אני עוסק רוב בזמן בבני אדם ואנשים.

עזרא ברגר: מבין 9 עובדים, מי שעוסק בחלק הכלכלי זה חצי משרה, כשחצי מזה זה מעיריית ירושלים.

עזרא ברגר: הם נותנים 24,000 שקלים בשנה ואני נותן 24,000 שקלים, שאמורים לכסות את זה מהכנסות מחוגים אבל כמעט ואין הכנסות.

עזרא ברגר: מי אצלנו יכול ללכת לחוג?

עזרא ברגר: איזה אנשים בדיוק?

עזרא ברגר: איזה דובדבן בקצפת?

עזרא ברגר: מי הולך לחוגים?

עזרא ברגר: אנחנו ממנפים את הכסף הזה בכל מיני צורות.

עזרא ברגר: אנחנו, למשל, מעסיקים אצלנו עובדת שממומנת אך ורק על ידי קופות הצדקה של השכונה.

עזרא ברגר: שאנחנו כמתנס בעצם כוללים את כל הגופגים שיש בשכונה.

עזרא ברגר: אז הם, בשביל לעזור למשפחות שצריכות עזרה ולא מגיעות ללשכות הרוחה, הם מממנים לנו עובד שכונתי.

עזרא ברגר: וכן הלאה וכן הלאה.

עזרא ברגר: לדוגמא, היה משבר שירותי הדת בעירית ירושלים.

עזרא ברגר: אנחנו שכונה חרדית, לא יכולים בלי זה יום אחד.

עזרא ברגר: מי החזיק את המקוואות בשכונה?

עזרא ברגר: המתנס פשוט החזיק את המקוואות.

עזרא ברגר: התושבים תרמו כסף, וגופים מילאו מיכליות דלק.

עזרא ברגר: מי יעשה את זה?

עזרא ברגר: אותו גורם פרטי?

עזרא ברגר: עושים תאוריות על דברים שאולי לא קיימים.

עזרא ברגר: ואני לא היחידי, אני פוגש הרבה עמיתים בחברה למתנסים, גם בחברה הירושלמית, גם בחברה הארצית ורוב רובם של המתנסים נמצאים באותו מצב שאני נמצא בו.

עזרא ברגר: אנחנו מייצגים את האוכלוסיות החלשות והקשות שלא ילכו לשום חוג.

עזרא ברגר: מההכנסות המעטות שיש לנו מהחוגים, אנחנו פשוט מממנים את האחרים.

עזרא ברגר: לא אחת ולא שניים, אנשים שרוצים להתקבל לפעילויות ואין להם כסף לשלם, אנחנו מוצאים אנשים בקהילה שעוזרים להם.

עזרא ברגר: אז יש לנו ספונסרים, אם זה קופות החולים ואם זה הסופרמרקט השכונתי.

עזרא ברגר: למי הם יתרמו?

עזרא ברגר: הם יתרמו את זה לגוף פרטי?

עזרא ברגר: זאת פשוט החלטה לא נכונה.

עזרא ברגר: זה דיון על משהו שלא מהשטח.

יוסי בנבנשיתי: אני רוצה לתת דוגמא למכרוז מהימים האחרונים: החברה למתנסים המציאה לפני שנים רבות את נושא המשפחתונים.

יוסי בנבנשיתי: זה היה צורך של השטח והמצאנו את הנושא.

יוסי בנבנשיתי: במשך הרבה שנים החברה מקבלת 521 אלף שקל לשנה ופטור ממכרז עבור הפעלת המשפחתונים.

יוסי בנבנשיתי: החליטו שהשנה יצאו למכרז.

יוסי בנבנשיתי: החברה יצאה למכרז וזכתה בו.

יוסי בנבנשיתי: כמה היא הציעה?

יוסי בנבנשיתי: 950,000 שקלים.

יוסי בנבנשיתי: עם ישראל חסך 400,000 שקל?

יוסי בנבנשיתי: לא.

יוסי בנבנשיתי: כמובן שבכסף הזה ניתן שירות יותר טוב, וזה לא רווח, אבל זאת דוגמא למכרז.

יוסי בנבנשיתי: כשזה היה פטור זה עלה רק 521,000 שקלים.

יוסי בנבנשיתי: לכאורה, אם לא היינו זוכים והיה זוכה מישהו אחר פרטי, הוא מן הסתם היה מציע יותר מאותם 950,000 כי כנראה היינו המחיר הכי זול כנראה.

יוסי בנבנשיתי: הנה דוגמא למכרוז.

יוסי בנבנשיתי: אני רוצה להבין את הנושא של מכרוז.

יוסי בנבנשיתי: כפי שאמר דוד פלבר, היום ההתקשרות בין החברה למשרד החינוך זה על שכרם של 175 מנהלים, על שכרם של 85 אנשי מטה ועוד תקורה.

יוסי בנבנשיתי: בעצם מה אומרים?

יוסי בנבנשיתי: נעשה מכרז על שכרם של 10% ממספר המנהלים האלה.

יוסי בנבנשיתי: זאת אומרת, החברה תפטר מחר 17 מנהלים ובמקומם יבוא גורם אחר שיפעיל אותם או שיעסיק אותם.

יוסי בנבנשיתי: החברה תפטר מחר 8.5 אנשים מאנשי המטה שלה ובמקום זה יבוא גורם אחר ויפעיל אותם בדרך זאת או אחרת, אולי יותר יעילה או יותר טובה.

יוסי בנבנשיתי: זאת אומרת, כשהם מדברים על מכרוז זה אומר לקחת נתח שהיום מופעל על ידי החברה בשיטה שלה, ויגיד מי יעסיק לי מנהלים יותר זולים, מי יעסיק לי מטה פחות יעיל, מי יתן לי שירות דומה?

יוסי בנבנשיתי: אני לא רואה בזה הצלחה גדולה.

יוסי בנבנשיתי: דבר שלישי, בהרבה מכרזים, כולל משרד התחבורה בנושא זהירות בדרכים וכל מיני גופים שניגשים למכרזים, הם באים אלינו ואומרים: "בואו תתחברו אלינו", והם לוקחים את הרווח שלהם.

יוסי בנבנשיתי: ויסקונסין חיזרו אחרינו לאורך כל הדרך.

יוסי בנבנשיתי: אנחנו נמנענו כי זה הפריע לנו בהיבט הקהילתי כי אנחנו לא השוטרים של לשכות העבודה בישובים.

יוסי בנבנשיתי: לכן לא שיתפנו פעולה.

יוסי בנבנשיתי: גם לא רצינו לשתף פעולה.

יוסי בנבנשיתי: אבל כל הגופים שניגשים למכרזים, בסופו דבר דבר מחזרים אחרינו ואומרים: "בואו תתחברו אלינו, תנו לנו את השם, אתם תרוויחו ואנחנו נרוויח יותר".

אריה טל: זה מה שקורה עם מכרז של משרד התחבורה עכשיו, הבטיחות בדרכים וכל הנושא של הרישוי וכאלה שעוברים עבירות וצריכים לעבור את הקורסים, תבצע אותו חברת המתנסים כי אנחנו פרוסים בכל הארץ.

אריה טל: יש לנו את המתקנים ואת האמצעים והגוף הפרטי יהיה לו את ה -25% רווח לאחר שהחברה למתנסים תבצע את העבודה והפעילות.

אריה טל: הגוף הזה עם 25% רווח בלי להתאמץ בכלל.

צ'רניחובסקי צבי: אני מסתכל לסיגי בעיניים ואני חושב שמשרד האוצר מטעה את הציבור.

צ'רניחובסקי צבי: בדקנו את הקטע של הפרטה ומכרוז על ידי משפטנים בהצלבה עם אנשים שמבינים בכלכלה.

צ'רניחובסקי צבי: חד משמעית, התוצאה היא אותה תוצאה.

צ'רניחובסקי צבי: התהליך הוא אותו תהליך מהסוג שאת נכנסת לסופרמרקט, קונה את הנקניק בחתיכה אחת או בפרוסות.

צ'רניחובסקי צבי: התוצאה אותה תוצאה.

צ'רניחובסקי צבי: לכן זאת הטעיה אחת גדולה.

מל פולישוק-בלוך: הייתי רוצה לדעת בכמה מתנסים ביקרת לפני שהגעתם למסקנות האלה?

איציק לוי: המתנס בחוף אשקלון הפעיל את בריכת השחיה במשך כמעט 25 שנים.

איציק לוי: לפני שנתיים, כתוצאה מזה שהמועצה החליטה להפריט את בריכת השחיה, העבירו את זה לקבלן פרטי.

איציק לוי: קודם כל המחירים - כתוצאה מזה רק העשירים הגיעו.

איציק לוי: מחמשת הישובים שנמצאים מסביב, אפילו אחד לא קנה כרטיס מנוי לבריכה.

איציק לוי: הבקשה שלנו היא: אל תפריטו ואל תפריעו.

סיגלית סייג: דובר קודם על מספר המתנסים שקיימים בארץ.

סיגלית סייג: ישנם 300 מתנסים ואולי יותר.

סיגלית סייג: רק למעלה ממחצית המתנסים מקבלים את השירותים של החברה למתנסים.

סיגלית סייג: האם בכל אותם ישובים שמתקיימים מתנסים ומנוהלים על ידי גופים ציבוריים, חברות עירוניות, חברות ללא מטרות רווח, שמקיימות את פעילות המתנסים האם הם לא נותנים שירותים לנכים, עיוורים, אוכלוסיות חלשות, לא נותנים שירותי עזר?

יעקב ליצמן: מאיפה יש להם כסף?

יעקב ליצמן: אני אגיד לך מה עושים במקומות אחרים שהעיריה מממנת?

סיגלית סייג: אדוני היושב-ראש, גם במקומות שהחברה למתנסים פועלת בהם, הרי היא לא יכולה לממן - - -

יולי תמיר: ההצעה אליכם היא הפוכה: תתחילו לממן גם את המקומות שבהם אין מתנסים כדי שתוכלו להרחיב את פעילות המתנסים.

סיגלית סייג: אגב, לא רציתי כאן יצוג של מנהלי המתנסים או החברות והעמותות שמנהלות את הפעילות של המקומות האלה שלא מקבלים תקציבים ממשרד החינוך.

סיגלית סייג: התקציבים שמשרד החינוך מפנה לנושא של החינוך הבלתי פורמלי, מוקצה אך ורק לחברה למתנסים.

סיגלית סייג: בכל אותם ישובים אחרים, ובכל אותם מקומות אחרים לא שמענו את שוועתם של האזרחים חסרי הישע - - -

יולי תמיר: אבל אתם לא מציעים לפתור את זה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשאול את משרד החינוך, האם היו לכם תלונות על המתנסים?

דוד פלבר: לא היו לנו תלונות.

דוד פלבר: לא יותר מתלונות על משהו אחר.

מל פולישוק-בלוך: הייתי יושבת ראש הוועדה לפתיחת מתנסים בתקופה שהייתי דירקטורית.

מל פולישוק-בלוך: כמות הפניות אלינו לחברה של מקומות שרוצים שהחברה תיכנס אליהם, את לא יכולה לתאר.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו זה עומד על 50.

אמנון קראוס: למה אין להם אפשרות לפתוח יותר?

אמנון קראוס: למה הם מפלים בין המתנסים?

מל פולישוק-בלוך: הם יודעים שאין אפשרות.

מל פולישוק-בלוך: במקומות שהם לא נמצאים את תראי שהם היו מאוד שמחים להיות בחברה למתנסים.

מל פולישוק-בלוך: הם פשוט יודעים שאין כסף.

מל פולישוק-בלוך: תבדקי את העניין הזה.

סיגלית סייג: שוב אני אומרת, המטרה היא לא לפגוע במתנסים הבודדים שקיימים.

סיגלית סייג: המתנס פועל יחד עם השלטון המקומי כעמותה עצמאית או חברה ללא מטרות רווח.

סיגלית סייג: הם ממנפים את הכספים שהם מקבלים, הם מגייסים מתנדבים ותרומות, לכן לא תהיה פגיעה בשירותים.

סיגלית סייג: גוף שיבוא ויוכל לנהל את העניין הזה, וזה לא בהכרח גוף פרטי, יש היום גופים ציבוריים שהיו מוכנים ושמחים לשתף פעולה.

יוסי שריד: תני לנו דוגמא.

סיגלית סייג: אני לא יכולה כרגע.

יוסי שריד: אם את לא יכולה להביא דוגמאות אז את גם לא יכולה לומר את המשפט הקודם, שיש גורמים, כי אנחנו לא מאמינים שיש גורמים.

יחיאל חזן: בעניין הפרטת המתנסים אני יכול להעיד מנסיוני כשהייתי מ"מ בעירית אריאל, המתנס שגשג כשהוא היה תחת החסות של החברה של מתנסים.

יחיאל חזן: יום אחד בהיר מישהו בעיריה החליט שצריך להפריט לשנות את זה.

יחיאל חזן: הייתי בין המתנגדים החריפים לשנות את הסטטוס ולזרוק את החברה למתנסים.

יחיאל חזן: ראו זה פלא, עברו שלוש שנים ופתאום מתחננים בעיריה באריאל לחזור חזרה לחברה למתנסים שתיתן את החסות ותסייע למתנס באריאל.

יחיאל חזן: אני מדבר על זה מהיכרות אישית.

יחיאל חזן: שלא לדבר על זה שבפעילות הציבורית שלי לא רק באריאל, באור עקיבא ובמקומות אחרים וגם בתל-אביב, מצאתי שהחברה למתנסים מלווה ומסייעת במתנסים שפועלים תחת חסותה ועושה עבודה נהדרת ומצויינת.

יחיאל חזן: יכול להיות שיש כאלה שחושבים שאפשר הכל להפריט, ושתחת הכותרת של הפרטה אפשר לחסוך כסף ולהפוך את הכל למסחר.

יחיאל חזן: אני חושב שזה לא נכון וזה לא במקום.

יחיאל חזן: צריך לתת לאותם גורמים להמשיך לפעול בתחום הזה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לסכם את מה ששמעתי כאן ולהציע הצעה: כולם בלי יוצא מן הכלל מתנגדים להפרטה.

יעקב ליצמן: אנחנו לא מסיימים היום את הדיון.

יעקב ליצמן: לכן ברור שאנחנו פונים ומבקשים לעכב את המשך ויישום המכרז של המתנסים.

יעקב ליצמן: אני מציע לוועדה לצאת לסיור בשני מתנסים של החברה שאנחנו נבחר.

יעקב ליצמן: נבחר גם מתנסים שלא מנוהלים על ידי החברה.

יעקב ליצמן: אנחנו נבחר את המתנסים.

יעקב ליצמן: נודיע להם על הביקור, אנחנו נקבל רשימה, נתייעץ בינינו ונבחר לאן לצאת.

יעקב ליצמן: אחרי הסיור הזה שיהיה אחרי פסח, נקבע תאריך ונתכנס לישיבה נוספת.

יעקב ליצמן: בסיור יהיו החשב הכללי ומשרד החינוך.

יעקב ליצמן: אני מקווה שעד אז תהיה לי את עמדת משרד החינוך.

יעקב ליצמן: בסיור הזה נברר מה בדיוק קורה.

יעקב ליצמן: בזה נשוכנע ונגיד מה יותר טוב.

יעקב ליצמן: אבל אני רוצה את מילתו של האוצר שאתם לא מתקדמים בשום דבר, עד אחרי שאנחנו עושים את זה.

יעקב ליצמן: עד אחרי הסיור אתם לא עושים כלום.

יעקב ליצמן: אנחנו עושים את זה ברוח טובה ואז נבוא עוד פעם.

סיגלית סייג: אנחנו נלמד ונבחן את הצעתך.

יוסי שריד: איזה חוצפה.

יוסי שריד: מה זאת אומרת שאת בוחנת את הצעתו של יושב-ראש ועדת הכספים?

מל פולישוק-בלוך: את יכולה אולי לומר שאין לך סמכות.

יעקב ליצמן: זאת ההחלטה של הוועדה.

יעקב ליצמן: אני רוצה שתקבלו את ההחלטה ועד הישיבה הבאה של הוועדה, תהיה עוד ישיבה מסכמת ואז אנחנו נחליט בדיוק מה התכנית.

יעקב ליצמן: אני אומר מייד, אני אבקש דיון במליאה.

יעקב ליצמן: לפי הנוהל יושב ראש הכנסת חייב להעביר לשרים הרלוונטים.

יעקב ליצמן: אם לא תהיה הסכמה אני אדרוש דיון.

מל פולישוק-בלוך: ביקשת שיעצרו את ההליכים להפרטה ומכרוז.

מל פולישוק-בלוך: אתם נדרשים גם לעשות את תפקידכם ולהעביר את הכספים בלי התנייה של מכרוז או לא מכרוז.

אמנון קראוס: מעולם לא התננו דבר כזה.

מל פולישוק-בלוך: אז תעבירו את הכסף.

יעקב ליצמן: יש לי ויכוח מר איתם בנושא הישיבות, אז פה זה צרת רבים.

יעקב ליצמן: גם למתנסים וגם לישיבות תעבירו כסף לפני החג.

מל פולישוק-בלוך: הם הבטיחו לבדוק.