ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 128, 2004-02-10 10:10

שאול יהלום: אני עוד לא מבין אף על פי שאדוני הסביר, הבעיה היא אצלי.

שאול יהלום: אני רוצה ללכת צעד אחר צעד ולשאול את אדוני:

שאול יהלום: היום בחוק מקומות רחצה כתוב:

שאול יהלום: במקומות מרפא ייקבעו מועדים נפרדים לרחצת נשים וגברים, לפחות למשך 5 שעות שבועיות.

שאול יהלום: זאת-אומרת, הסעיף בחוק מופיע גם אם מדובר במקומות מתוקצבים, וגם אם מדובר במקומות לא מתוקצבים.

משה גפני: לא.

ג'ודי וסרמן: מדובר במקומות שהם גוף מתוקצב, לפי חוק יסודות התקציב או גוף נתמך, לפי חוק יסודות התקציב.

שאול יהלום: אז מה מחדש החוק שלך?

משה גפני: לפי החוק הקיים, מי זה מקום מרפא שעליו חלות אותן הגדרות שלא משנים אותן: 5 שעות שבועיות וכו'.

משה גפני: מקומות המרפא הם גוף מתוקצב או נתמך, לפי חוק יסודות התקציב.

משה גפני: התברר שלפי חוק יסודות התקציב אי-אפשר להכניס אף אחד לחוק.

משה גפני: אני לא יודע למה; ישבנו הרבה ישיבות.

משה גפני: הרי צריך לעשות לזה תקנות, לקבוע באילו מקומות כן ובאילו מקומות לא, ולא הצליחו להכניס אף מקום לחוק.

שאול יהלום: את יכולה להסביר לי את העניין?

ג'ודי וסרמן: לאילו מקומות הייתה הכוונה?

משה גפני: הכוונה היא לא מקומות פרטיים כי אותם אי-אפשר לחייב לעשות מקומות רחצה נפרדים.

משה גפני: אין הכוונה אפילו לבתי מלון, שיכול להיות שהם כן מתוקצבים, אבל הם בסופו של דבר מקום פרטי.

משה גפני: על כל המקומות האחרים---

שאול יהלום: תן לנו דוגמה לשני מקומות.

משה גפני: בריכת אלי"ן, בית הלוחם, חמת גדר.

ג'ודי וסרמן: יש שם מלון?

משה גפני: לא.

פנינה בן-דוד: יש שם, אבל האתר לא שייך לבית-המלון.

ג'ודי וסרמן: אילו עוד מקומות קיימים?

שאול יהלום: מדוע המקומות האלה לא נכללים בסעיף ד' בחוק הקודם, שזה כהגדרתו מתוקצב בחוק יסודות התקציב, ועכשיו הם כן ייכללו?

ג'ודי וסרמן: בחוק יסודות התקציב יש הגדרה יש הגדרה מאוד מצומצמת לגוף מתוקצב ולגוף נתמך, והכוונה היא לתאגידים שהוקמו בחוק ועומדים בהגדרות של החוק.

ג'ודי וסרמן: ברור שבריכת אלי"ן היא לא תאגיד שהוקמו בחוק אף על פי שאולי הם מתמחים בצורה זו או אחרת.

ג'ודי וסרמן: לכן אני מניחה שהם לא נכנסים להגדרה של פסקה ד' של סעיף 5 א' הקיים.

ג'ודי וסרמן: השאלה היא האם ההגדרה החדשה תאפשר לא לחלל בתי מלון וכן יחללו אלי"ן, בית הלוחם וכו', אני בספק, ואני אסביר למה.

ג'ודי וסרמן: אני רוצה להפנות לרישא של הסעיף הקיים, סעיף 5 א'.

ג'ודי וסרמן: הסעיף אומר: "מקום מרפא" שזה בריכת שחייה, מרחצאות או מעיינות מרפא.

ג'ודי וסרמן: שר הפנים, בהתייעצות עם שר התיירות ועם שר הבריאות הכריז עליהם הודעה ברשומות.

ג'ודי וסרמן: ראשית, אם השר לא יכריז על המקומות הם לא יהיו מקומות מרפא לעולם.

מירי חושן: זה בהתייעצות.

מירי חושן: הוא לא חייב לקבל את הייעוץ של שר הפנים.

מירי חושן: ג'ודי וסרמן: אני לא אמרתי שהוא חייב לקבל את הייעוץ, אני אומרת שהשר חייב להכריז על המקום כמקום מרפא כדי שאפשר יהיה להתקין תקנות שיחולו לגביו.

מירי חושן: אם ניכנס להגדרה שחבר הכנסת גפני מציע, הוא מציע שזה יחול על מקום מרפא שהמדינה או רשות מקומית משתתפת בתקציבו במישרין או בעקיפין.

מירי חושן: זה מינוח שאנחנו מוצאים גם בחוק יסודות התקציב, גם בחוקים אחרים, והכוונה במישרין היא לתמיכה ישירה, כסף ישירות מהממשלה; בעקיפין הכוונה היא להקלות מס, תמיכה בעמותות שקשורות לאותו גוף, וכל מיני כספים שמועברים לא בצורה ישירה לאותו מקום.

מירי חושן: לכן אני חושבת שבתי המלון כן נכללים בהגדרה הזאת, כי אני מבינה שיש כל מיני הקלות מס וכל מיני תמיכות תקציביות.

מירי חושן: וגם השתתפות, ללא ספק.

ג'ודי וסרמן: אולי כדאי לקבוע בתוספת לחוק מקומות שהכוונה להתייחס אליהם, כי אני לא חושבת שנצליח למצוא הגדרה שתכלול את חמת גדר, את בית הלוחם ואת אלי"ן, ואולי עוד 2-3 מקומות שבעצם הייתה הכוונה להכליל אותם פה.

מירי חושן: אבל אז זו רשימה סגורה.

ג'ודי וסרמן: אז השר יציב בצו, "במקומות נוספים".

ג'ודי וסרמן: אם באמת הכוונה היא ל- 3, 4, 5---

משה גפני: לא, זו לא הכוונה ל- 3, 4, 5.

משה גפני: אני לא מכיר את כל המקומות.

שאול יהלום: יש רק מקום אחד שיש לו בריכה מסובסדת.

שאול יהלום: חבר הכנסת גפני אומר: "מקום שמדינת ישראל עזרה להקמתו או מסבסדת את תחזוקתו, מגיע גם לציבור שלא יכול לבוא למקום הזה אם לא יהיה, הוא מציע זמן מינימלי של 5 שעות של כל זה.

שאול יהלום: איפה כאן המוגבלות, עוד לא הבנתי.

ג'ודי וסרמן: יש סעיף אחד, אדוני, לגבי מקומות רחצה נפרדים, ויש פסקה נוספת שהבעלים או המחזיקים חייבים לעשות את הנחוץ כדי לאפשר לנכים גישה למקום באותם מקומות מרפא.

ג'ודי וסרמן: יש התייחסות גם לשעות נפרדות וגם לאנשים.

שאול יהלום: זה בסדר גמור.

שאול יהלום: עכשיו הוא מבקש לנסח את זה כעיקרון.

שאול יהלום: מצד שני הוא אומר שאם מדובר לא על מקומות ספציפיים שהמדינה עזרה בהקמתם, אלא אל ענפי כלכלה, שבמקרה יש התייחסות של המדינה אליהם.

שאול יהלום: נניח תיירות, אז הוא אומר שיכול להיות שהמדינה עוזרת לתיירות, אז הוא לא רוצה להחיל את החוק שלו על כל ענף התיירות במדינת ישראל, זו לא מטרתו.

שאול יהלום: הוא מדבר על מקומות ספציפיים שהמדינה החליטה עליהם, והוא עוזר לעניין הזה.

שאול יהלום: אני

ג'ודי וסרמן: זה לא רק הניסוח.

ג'ודי וסרמן: צריך להגדיר את המקומות.

שאול יהלום: אני הולך הפוך.

שאול יהלום: האם מבקר המדינה מוסמך לבדוק את מלון "היאט".

שאול יהלום: אני חושב שלא.

שאול יהלום: אף על פי שיכול להיות ש"היאט" מקבל בעקיפין תמיכה.

שאול יהלום: לעומת זאת, האם מבקר המדינה יכול לבקר את בית הלוחם?

ג'ודי וסרמן: אני לא יודעת.

שאול יהלום: אז בואי נבדוק בחוק מבקר המדינה איך זה מנוסח.

ג'ודי וסרמן: אפשר לבדוק את זה.

משה גפני: נדמה לי שאז אתה הולך מאוד לצמצם.

מירי חושן: זה מצמצם מאוד.

שאול יהלום: נראה.

שאול יהלום: הרי אנחנו מחפשים הגדרה.

אורה חיון: יש היגיון בצמצום.

משה גפני: היגיון זה דבר יחסי.

משה גפני: אם יש גוף שאיננו כפוף למבקר המדינה ואיננו כלול לדוח שלו, אבל מתוקצב על-ידי המדינה או על-ידי רשות מקומית, אז הוא לא יהיה חייב?

אורה חיון: השאלה היא מה זה מתוקצב על-ידי המדינה.

אורה חיון: למשל, בית הלוחם אינו מתוקצב על-ידי המדינה.

משה גפני: אז הוא לא כלול.

ג'ודי וסרמן: לכן, לדעתי, לא נצליח למצוא הגדרה שתכלול בדיוק את המקומות האלה.

מירי חושן: אני חושבת שהרעיון שלך הכי טוב, רשימה.

ג'ודי וסרמן: צריך לעשות רשימה שאפשר לעדכן.

משה גפני: רשימה לא נוכל לעשות.

מירי חושן: אבל זה ביקשנו מהם, שהשר יכריז ברשימה, ומשרד הפנים לא חזר עם רשימה.

ג'ודי וסרמן: כי זה לא נכנס לסעיפים של החוק; אם פסקה (ד) תבוטל, תהיה איזו תוספת לחוק שבו יפורטו כל המקומות, וזה יהיה מאוד ברור.

מירי חושן: אז מה נכתוב פה?

מירי חושן: "לפי הרשימה המצורפת בזה", בלי להסביר?

ג'ודי וסרמן: השר בהתייעצות עם שר הפנים והתיירות---

מירי חושן: אבל חמת-גדר היא דווקא דוגמה.

משה גפני: אני גם חושב ככה.

משה גפני: ללכת לקריאה השנייה והשלישית כאשר המגמות ברורות.

שאול יהלום: "כל מפעל, מוסד, קרן או גוף אחר, המתמחים במישרין או בעקיפין על-ידי הממשלה או על-ידי אחד הגופים המנויים בפסקאות (2), (4) ו- (5): מוסד של המדינה או רשות מקומית או חברה ממשלתית בדרך הקצבה, ערבות וכיוצא באלה".

שאול יהלום: לא הקלת מס, אלא בדרך הקצבה, ערבות וכיוצא באלה.

שאול יהלום: נניח אם אנחנו קובעים שכל מפעל, מוסד, קרן או כל מוסד מרפא המתמחים במישרין או בעקיפין על-ידי הממשלה או על-ידי אחת מזרועות הממשלה בדרך של הקצבה, ערבות וכיוצא באלה.

ג'ודי וסרמן: זה לא מצמצם בהרבה את הצעת החוק המונחת לפנינו.

ג'ודי וסרמן: אנחנו מדברים על מקומות שהמדינה או רשות מקומית משתתפת בתקציבם.

ג'ודי וסרמן: זה לא שונה בהרבה.

שאול יהלום: את אמרת "בעקיפין".

ג'ודי וסרמן: אמרתי "בעקיפין", זה גם רחוק יותר.

ג'ודי וסרמן: אולי בלי "עקיפין", אולי "במישרין ".

ג'ודי וסרמן: אני לא יודעת איך בית הלוחם---

שאול יהלום: זו לא נקודת המוצא.

שאול יהלום: בואי נעתיק את הסעיף בחוק מבקר המדינה.

שאול יהלום: הסעיף הזה אומר מה פירוש "מישרין" או "עקיפין".

שאול יהלום: לא הקלות מס, הוא אומר, אלא ממש אם המדינה או רשות מקומית נתנו ערבות או הקימו.

ג'ודי וסרמן: אני לא בטוחה שלא פירשו את "עקיפין" כהטלות מס או דברים אחרים.

שאול יהלום: את עצמך אומרת שמבקר המדינה לא יכול להיכנס מחר כדי לבקר את בתי-המלון במדינת ישראל, אפילו אם נתנו להם עכשיו, לפי חוק השקעות הון, הקלות.

שאול יהלום: את אומרת לי שלא, אז לא.

ג'ודי וסרמן: אדוני רוצה לפי חוק מבקר המדינה, אין לי בעיה.

ג'ודי וסרמן: אני לא חושבת שזה נותן מענה.

שאול יהלום: אני לא רוצה, אני רוצה למצוא פתרון שמצד אחד יענה על המטרה.

שאול יהלום: זאת הרגשה שלי, שאם מדינת ישראל אומרת שהיא רוצה לעודד מפעלים שמקימים אותם עולים חדשים, וכל עולה חדש יקבל סבסוד משכורת אחת.

שאול יהלום: אז אומר גפני, 5 עולים פתחו בריכות זה לא שייך למקומות מרפא, כי זה ענף כלכלי.

שאול יהלום: אבל אם המדינה החליטה לעזור למקום ספציפי או כל דרך שקבע מבקר המדינה.

שאול יהלום: אם כך בלשון של היקש, הדבר שנכלל בחוק מבקר המדינה חייב גם לתת שירות למיעוט באוכלוסייה.

ג'ודי וסרמן: שמענו כאן שבית הלוחם לא נתמך, למשל.

אורה חיון: סליחה, אנחנו נכנסים לשטח אפור מכיוון שבית הלוחם לא נגמר בהחזקת הבריכה ובהפעלתה על-ידי שום גוף ממשלתי.

אורה חיון: משרד הביטחון נותן תמיכה מזערית בפעילות הספורט שאיננה קשורה לבריכה.

שאול יהלום: אם זה נכון, ומדינת ישראל לא עזרה בכלל, לא עוזרת ולא הקימה ומשרד הביטחון לא עוזר בכלל לבית הלוחם, אז בית הלוחם לא יהיה תחת הכותרת.

מירי חושן: אז אף אחד כמעט לא יהיה, לפי הגרסה שלך.

מירי חושן: מאוד מצמצמים.

שאול יהלום: כרגע לא חשוב המקום, אלא העיקרון.

משה גפני: נכון.

שאול יהלום: העיקרון אומר שמדינה שעוזרת מחייבת התייחסות.

שאול יהלום: אני אתן לך דוגמה: ניקח מקרה היפותטי, שבצה"ל יש 10 בריכות.

שאול יהלום: מחר הוא מחליט לפתוח את הבריכות 3 ימים לאזרחים, הוא רוצה הכנסות.

שאול יהלום: אומר גפני, שהוא צריך לתת קצת שעות למי שרוצה בנפרד.

שאול יהלום: עכשיו זה לא קיים, ואף בריכה לא פתוחה, למיטב ידיעתי, לאזרחים; אבל הוא אומר שעקרונית אם עזרו, הקימו, זה רכוש ממשלתי או עירוני, אז צריך לתת לעניין הזה.

מירי חושן: אבל אתה מצמצם את זה לפי אלה שמוכרים בחוק מבקר המדינה, שזה צמצום לעומת ההצעה פה.

שאול יהלום: מי אמר שזה צמצום?

מירי חושן: יש לך מזל ובחצר שלך יש מעיינות גופרית כמו בחמי-יואב או בגעש.

מירי חושן: זה אוצר של המדינה, באיזשהו מקום.

מירי חושן: נכון שהקיבוץ שלך נמצא על זה, אבל אני לא חושבת שמכיוון שקיבוץ לא מוגן על-ידי חוק מבקר המדינה לא לאפשר לנכים הדתיים להשתמש.

מירי חושן: אני חושבת שכן צריך לאפשר להם.

מירי חושן: חמי-יואב וגעש הם דוגמות טובות בעיניי מכיוון שפרצו שם מעיינות.

מירי חושן: יש קיבוץ דתי ליד חמי-יואב שאנחנו לוחצים עליו כל הזמן לבנות, והם עוד לא בונים.

מירי חושן: אנחנו חושבים שיש מקום גם לציבור הדתי.

מירי חושן: זה אוצר מדינה, זה לא בחצר שלך.

שאול יהלום: למה זה אוצר מדינה?

מירי חושן: מעיינות גופרית זה כמו באר נפט, במקרה למזלם, זה בחצר שלהם.

ג'ודי וסרמן: זה קניין של הקיבוץ, המקרקעין של הקיבוץ.

מירי חושן: זה לא פרות וירקות שהם שתלו וזרעו ומגיע להם, וזה שלהם.

מירי חושן: צריך להתייחס בצורה פילוסופית יותר.

שאול יהלום: נסתכל הפוך.

שאול יהלום: קיבוץ שדה-יואב בונה בריכת שחייה.

שאול יהלום: ברור שאני לא נכנס לחיי הקיבוץ.

שאול יהלום: אני לא יודע אם הקיבוץ ידע על המעיינות או לא.

מירי חושן: כשהקימו את הקיבוץ הם לא ידעו על המעיינות.

שאול יהלום: במקרה פרץ, וזה רכוש המדינה.

מירי חושן: קיבלו מתנה, זה אוצר של המדינה.

מירי חושן: אולי זה לא רכוש.

שאול יהלום: אני לא בטוח שלמבקר המדינה אין סמכות לבקר את הקיבוץ הזה משום שהוא משתמש במשאב של המדינה.

מירי חושן: בים-המלח אני יודעת כי יש חוק הזיכיון.

שאול יהלום: אם באמת זה אוצר של המדינה, והם לוקחים על-פי זיכיון מהמדינה---

מירי חושן: ים-המלח.

שאול יהלום: לא, חמי-יואב.

שאול יהלום: אם אף אחד לא נכנס אליהם ולא אומר שזה אוצר המדינה, והם לא צריכים לשלם תמלוגים לאוצר המדינה, וברוך-השם שפרץ לכם מעיין, אני לא חושב שהחוק של גפני צריך לחול.

שאול יהלום: אם המדינה תגיד שצריך להסדיר את העניין ולסדר חוזה בין זה לזה, באותו רגע זה נכנס.

משה גפני: אבל לא בטוח שמבקר המדינה יכול להיכנס.

משה גפני: יכול להיות שהמדינה מקבלת תמלוגים.

משה גפני: השאלה מה באופן פרקטי.

שאול יהלום: אנחנו צריכים להיתלות כדי לממש את החוק שלך, שכפי שאתה אומר שחשבת שפתרת אותו ונתקלת אחרי שאתה היית יושב-ראש הוועדה, וודאי לא הצלחת---

משה גפני: אני לא דנתי בזה כשהייתי יושב-ראש ועדה.

משה גפני: כבר לפני זה אצל יהושע מצא דנו על זה.

שאול יהלום: יפה, אז יכולת לדון בזה.

משה גפני: כבר לא היה לי מה לדון.

משה גפני: ישבו המשרדים ואמרו, "טעינו בניסוח".

שאול יהלום: לכן אני לא מציע להסתכן שוב בניסוח, אלא להיתלות באילן גבוה.

שאול יהלום: ברגע שאני אומר: גוף מבוקר על-ידי מבקר המדינה, גוף במשמעותו בחוק מבקר המדינה.

מירי חושן: ואם אין אף בריכה שהיא בגוף המבקר?

שאול יהלום: אז אין.

מירי חושן: אז נכים דתיים לא יוכלו להשתמש במרחצאות?

שאול יהלום: לא יכול להיות שאין משום שאם זה קשור בארגון מתוקצב כתוב שסמכותו של מבקר המדינה להיכנס לשם.

שאול יהלום: לדוגמה, ארגון איל"ן מתוקצב על-ידי רשות המדינה, אז מבקר המדינה יכול לחוקק חוק על איל"ן, ולעשות עליו ביקורת.

שאול יהלום: מישהו מייצג פה את איל"ן.

מומו נקווה: אדוני צודק.

שאול יהלום: לכן זה נכלל בחוק שלו.

שאול יהלום: אני חושב שגם מבחינה מוסרית מבקר המדינה בודק את כל הרשויות הציבוריות הממלכתיות והעירוניות, ולכן צודק להכניס את החוק של גפני.

מירי חושן: אני מציעה לבדוק אם זה ריאלי לפני שיעבירו את זה לקריאה, כי אם זה יהיה הסעיף ולא יהיה אפילו אחד מפורט, כוונת המחוקק יוצאת מפה.

שאול יהלום: לי לא אכפת לעצור פה, לשים את הצעתי על השולחן, לבוא לעוד דיון שבו תבואי עם הערות להצעה הזאת, וכל אחד יבדוק עם היועצים המשפטיים שלו את הצעתי ונחזור לכאן.

שאול יהלום: אם תהיה הצעה יותר טובה---

מירי חושן: ההצעה של היועצת המשפטית שלך לרשימה לא מקובלת עליך?

ג'ודי וסרמן: אני רוצה להוסיף עוד משהו למה שאמרתי קודם.

שאול יהלום: בבקשה.

שאול יהלום: מי השר הממונה?

ג'ודי וסרמן: שר הפנים בהתייעצות עם שר התיירות ועם שר הבריאות.

ג'ודי וסרמן: כבר היום מקום מרפא חייב ראשית לעמוד בתנאים של החוק שהיום זה גוף מתוקצב או נתמך, וזה מקום ששר הפנים בהתייעצות עם השרים האחרים הכריז עליו ברשומות מקום מרפא.

ג'ודי וסרמן: חייבת להיות הכרזה של השר על מקומות פלוני-אלמוני.

מירי חושן: אבל החוק פה רצה לעזור לו להכריז.

שאול יהלום: אם חבר הכנסת גפני היוזם שם את יהבו על שר הפנים אברהם פורז, אני מוכן על-חשבון ועדת העבודה והרווחה לשלוח לו זר פרחים הביתה לקראת ט"ו בשבט עם צלחת פרות יבשים.

משה שיפמן: אז היה הפוך.

משה שיפמן: הסעיף הזה נכנס משום שפחדו משרים של ש"ס.

משה גפני: לגבי ההצעה שלך הייתי בחלק השני, משום שהחלק השני שאתה אמרת, יותר מעניין.

משה גפני: כל-כך הרבה זמן עבר מאז שיכול להיות שיוסף בורג היה שר הפנים.

משה גפני: יכול להיות שסמכתי על המפד"ל.

משה גפני: כשהיו הדיונים על החוק הזה שר הפנים היה איש ש"ס.

משה שיפמן: לא, קיסר.

משה גפני: נכון, הוא היה ממלא מקום שר הפנים.

משה גפני: על-כל פנים לא הייתה התייחסות ספציפית לגבי הנושא של השרים.

משה גפני: אני לא שם יהבי בכלל על אף שר, אפילו אם היה שר מיהדות התורה.

משה גפני: בחוק צריך להיות היגיון.

שאול יהלום: אני מוכן להכניס את שתי ההגדרות; אני מוכן להכניס את ההגדרה: גופים המבוקרים ו/או גופים ששר הפנים בהתייעצות עם זה וזה יוציא בתקנות.

שאול יהלום: להוסיף זה על זה.

ג'ודי וסרמן: זה כבר שינוי של פסקה אחרת שחבר הכנסת גפני לא מציע לתקן אותה, אלא אם כן הוא רוצה להוסיף .

ג'ודי וסרמן: אולי עוד יותר לשכלל: להשאיר את הגופים הנתמכים או המתוקצבים---

משה גפני: לא, את זה צריך להוריד, זו בושה בשבילי כמחוקק.

ג'ודי וסרמן: זה כבר נמצא, כנראה אדוני לא חוקק.

משה גפני: אז זו בושה.

ג'ודי וסרמן: או מה שמוצע שמדינה או רשות מקומית משתתפת בתקציבו במישרין או בעקיפין, או גוף מבוקר.

ג'ודי וסרמן: כלומר, להשאיר את כל החלופות.

שאול יהלום: זה מה שאני מציע.

ג'ודי וסרמן: אני אמליץ על שלוש החלופות, מה שקיים היום, אלא אם כן מישהו רוצה להוריד.

שאול יהלום: לא צריך את זה, כי מחר זה יבוא לדיון בבית-המשפט, והוא יגיד "בא לצמצם", אחרת לא היו כותבים את זה.

ג'ודי וסרמן: אם זה "או", זה לא היה מצמצם, זה חלופות.

שאול יהלום: זה בסדר גמור.

שאול יהלום: אני אומר מבחינה פילוסופית שזה צודק.

שאול יהלום: הרי תמיד נתנו למבקר המדינה סמכויות על הדברים הממלכתיים העירוניים, אז ברור שנכים וגם דתיים יכולים להשתמש בזה.

שאול יהלום: אלא מה אנחנו אומרים?

שאול יהלום: אולי בסוף יתברר לנו שעל פניו כל אחד מבין, שבחמי-יואב צריך למצוא את העניין הזה.

שאול יהלום: ואני לא אומר גם את זה באופן אוטומטי.

שאול יהלום: לדעתי, זו בעיה, הקיבוץ יגיד, "מה אתה מכניס את זה לכאן?

שאול יהלום: " תבוא המדינה ותיתן חוזה.

שאול יהלום: את זה אני נותן לשיקול דעת אנושי של שר בהתייעצות.

שאול יהלום: אם יתברר שיש מקום שמבקר המדינה לא נכנס אליו, אז יש גם שיקול דעת לשר, אבל אני לא רוצה לתת הכול לשר.

שאול יהלום: יהיה שר שליבו גס באיזו אוכלוסייה, והוא בכלל לא ישים לב לזה.

משה גפני: אני מקבל את ההצעה שלך.

משה גפני: רק אם אפשר שאחרי קריאה ראשונה היועצת המשפטית תבדוק את ההשלכות של זה.

משה גפני: אני מקבל את ההצעה, אני חושב שהיא הצעה נכונה.

שאול יהלום: קודם הערות.

מירי חושן: קודם נדע מה ההצעה.

שאול יהלום: ההצעה היא לפצל את פסקה (א).

שאול יהלום: כל מה שחוק מבקר המדינה חל עליו: גוף בהגדרתו בחוק מבקר המדינה התשי"ח, 1958, נוסח משולב.

שאול יהלום: פרק שני: תחומי הביקורת.

שאול יהלום: סעיף (9), תחת ההגדרה: "גוף מבוקר", יהיה כל גוף מבוקר וכולל מקום מרפא, נכנס לעניין או "שר הפנים בהתייעצות עם שר התיירות או שר הבריאות רשאי להוסיף על רשימה זאת".

שאול יהלום: זאת כרגע הצעתי.

ג'ודי וסרמן: אם סעיף 5 (א) יחול על מקום מרפא או שהמדינה או רשות מקומית משתתפת בתקציבו במישרין או בעקיפין או גוף מבוקר לפי סעיף (9)---

פנינה בן-דוד: הוא לא אמר את זה.

פנינה בן-דוד: הוא הוריד את זה.

ג'ודי וסרמן: הוריד את "מתוקצב במישרין או בעקיפין"?

ג'ודי וסרמן: רק "גוף מבוקר"?

מירי חושן: כן.

משה גפני: יהיה כתוב כך: "סעיף זה יחול על מקום מרפא או רשות מקומית משתתפת בתקציבו במישרין או בעקיפין ומבוקר על-ידי מבקר המדינה".

משה גפני: זה מה שמציע היושב-ראש.

שאול יהלום: זה על-פי חוק.

שאול יהלום: זה כלול בהגדרה של גוף מבוקר על-פי חוק.

ג'ודי וסרמן: גם מה שמופיע בהצעת החוק הפרטית וגם "מבוקר", או רק "גוף מבוקר"?

שאול יהלום: מה מופיע בהצעת החוק הפרטית?

שאול יהלום: מוחקים את זה, זו הגדרה חליפית: גוף מבוקר ולשר עדיין יש סמכות להוסיף.

ג'ודי וסרמן: זה אומר שמה מופיע בסעיף קטן (א) ל- 5 (א) הוא שמקום מרפא: בריכת שחייה, מרחצאות או מעיינות, ששר הפנים בהתייעצות עם שר התיירות והבריאות הכריז עליהם בהודעה ברשומות.

שאול יהלום: זה השני.

ג'ודי וסרמן: זה יורד מסעיף קטן (א), וזה הופך לאחת החלופות.

שאול יהלום: בסדר?

ג'ודי וסרמן: אני לא יודעת אם זה נותן מענה, אבל אפשר לבדוק.

משה גפני: יש לי שאלה משפטית: אם יתברר אחרי קריאה ראשונה שההגדרות האלה בעייתיות מכיוון שהן לא פותרות את הבעיה, אנחנו נוכל---?

מירי חושן: אני מציעה לבדוק לפני.

שאול יהלום: בכל מקרה הן פותרות את הבעיה כי הוספנו את החלופה של השר.

ג'ודי וסרמן: אבל השר זה בלי קריטריון.

ג'ודי וסרמן: כיום השר יכול להכריז רק על גוף נתמך או מבוקר, אבל זה היה מוגדר לתחום.

ג'ודי וסרמן: ברגע שאתה אומר "השר" בלי להנחות אותו באילו גופים להכריז זה בעייתי.

מירי חושן: הוא יכול להכריז גם על בית-מלון.

ג'ודי וסרמן: עקרונית הוא יכול להכריז גם על מקום פרטי.

משה גפני: אבל אין בזה מידה של סבירות על סמך מה הוא מכריז.

שאול יהלום: בהגדרה של השר צריך להוסיף לו בלם של שייכות לגוף ממלכתי, יש לו נגיעה לממלכה.

שאול יהלום: השר לא יכול להחיל מחר על בית-מלון "רמדה רנסנס".

מירי חושן: למה?

מירי חושן: לבית-מלון יש נגיעה לממלכה.

משה גפני: אין לו.

שאול יהלום: אבל המציע לא מציע להכניס את זה.

שאול יהלום: יהיה מישהו שיציע למחוק את הסעיף הזה, אבל כרגע הוא לא רוצה יותר מדי, הוא רוצה להעביר את החוק ברמת סבירות, ואומר שהוא הולך רק למקומות שבהם המדינה השקיעה כספים.

מירי חושן: יש בתי-מלון בארץ שנבנו עם 70% השקעה בזמנו.

שאול יהלום: אז למה מבקר המדינה לא מבקר?

מירי חושן: כי מבקר המדינה לא נכנס לכל דבר שמקבל כספים.

שאול יהלום: לא, לא.

שאול יהלום: אני מדבר על החוק.

שאול יהלום: זה לא שמבקר המדינה מבקר אותם בפועל.

שאול יהלום: יכול להיות שיש גוף שהחוק יכול להיכנס; יכול להיות שאם יתברר שמשרד הפנים מחזיק בריכה, מבקר המדינה לא ביקר את משרד הפנים לא ביקר את משרד הפנים מאה שנה.

שאול יהלום: זה לא אומר.

שאול יהלום: אני מדבר על סמכות שיש למבקר לפי הסמכות של החוק.

משה גפני: אני מקבל את ההצעה של היושב-ראש.

אורה חיון: לפי מיטב הבנתי, ארגון נכי צה"ל הוא גוף מבוקר, אבל שכשיורדים לדון בבתי הלוחם צריך להפעיל שיקול דעת.

אורה חיון: לנו אין התנגדות לרחצה נפרדת, ורחצה נפרדת קיימת.

אורה חיון: אבל יש סכנה שאם בתי הלוחם ייכנסו לקטגוריה של רחצה נפרדת על-פי חוק אנחנו נפגע בציבור רחב מאוד, ולא נועיל לציבור המצומצם.

אורה חיון: למה אני מתכוונת: בבית הלוחם בירושלים יש רחצה נפרדת, יש נכים דתיים, והכול נעשה ברוח טובה ובהבנה, ויש מספר שעות לא קטן בשבוע לרחצה נפרדת.

אורה חיון: אם החוק יכפה עלינו מספר מסודר של שעות נפרדות הבריכה עלולה לעמוד ריקה מאדם בשעות מסוימות.

אורה חיון: אנחנו ניסינו להתאים עד כדי כך את השעות שיתאימו לציבור הדתי כי ראינו שבבשעות מסוימות הבריכה עומדת ריקה, אז החלטנו לתפור את זה בהתאם לצרכים.

אורה חיון: כיוון שהבריכה בבתי הלוחם משמשת גם בריכה טיפולית אנחנו עלולים למצוא עצמנו בבריכה מושבתת מטיפולים, לפגוע מציבור הנכים שצריכים לקבל טיפולים כי אנחנו צריכים לעמוד במינימום מסוים של שעות.

אורה חיון: אנחנו לא מתנגדים, אנחנו מבצעים על-פי צורך, וצריך להפעיל שיקול דעת מאוד עדין כדי לא לפגוע בציבור גדול.

שאול יהלום: הגברת חיון, אם הייתי אומר שלחבר הכנסת גפני יש תיאבון גדול, והוא רוצה לפתור את הבעיה, הוא היה מציע בוכטה של שעות.

שאול יהלום: הוא היה מציע לפחות חצי מהזמן.

שאול יהלום: כשהוא מציע רחצה נפרדת, לא רק דתיים נכנסים; יש רחצה לגברים, 99% מבאי בית הלוחם הם גברים.

שאול יהלום: הוא אומר 5 שעות שבועיות, והוא לא אומר לך באילו שעות, את יכולה לעשות את זה ב- 2:00 בלילה עד 4:00 לפנות בוקר.

משה גפני: הוא נותן לך 5 שעות בשבוע, כל-כך מעט זמן, שאת יכולה בכל מקרה להסתדר בשעות שה"רייטינג" של הבקשות נמוך.

משה גפני: זה שולי לתפקוד, ומצד שני נותן פתרון.

משה גפני: אם הוא היה מבקש עכשיו חצי-חצי, היה מבקש אזור נפרד כמו בחופי רחצה, היינו מבינים, אבל 5 שעות שבועיות?

משה גפני: !

אורה חיון: אולי תופתעו לדעת ש- 5 שעות שבועיות זה לא מעט.

אורה חיון: בבית הלוחם בתל-אביב היו שעות שהבריכה עמדה ריקה.

אורה חיון: התפיסה של בתי הלוחם שהשיקום הוא לא רק לנכה עצמו, אלא השיקום הוא משפחתי.

אורה חיון: יש אנשים שאומרים במפורש שבלי בת זוגם הם לא יגיעו.

שאול יהלום: בסדר.

שאול יהלום: לצערנו, אתם פותחים את בית הלוחם גם בשבת, והבריכה פתוחה ואף דתי לא יכול לבוא.

שאול יהלום: אנחנו שותקים מתוך הבנה שזמן הבידור והתרבות של משפחות לא-דתיות הוא בעיקר בשבת.

משה גפני: לא כולן, חלקן.

משה גפני: יש אנשים לא דתיים שגם שומרים.

שאול יהלום: חלקם הגדול.

שאול יהלום: אנחנו מקבלים את זה אף על פי שאנחנו יכולים לומר שנכי צה"ל הם חלק מתפיסת עולם שגם מסובסד, ולכן זה צריך להיות כמו משרד ממשלתי או כמו צה"ל שלא עובדים.

שאול יהלום: למה נכי צה"ל כן, וצה"ל לא עובד בשבת?

שאול יהלום: בשבוע יש 7 ימים כפול 24 זה 168.

שאול יהלום: הוא מבקש 3% מזה.

אורה חיון: בית הלוחם לא פתוח 24 שעות ביממה.

שאול יהלום: אבל את יכולה לפתוח.

שאול יהלום: תגידי, אתה רוצה בנפרד?

שאול יהלום: תבוא ב- 2:00 בלילה.

משה גפני: את חטאי אני מזכיר היום.

משה גפני: החוק הזה נולד אצלי בגלל בית הלוחם בתל-אביב.

משה גפני: אני קיבלתי תלונות מנכי צה"ל דתיים.

משה גפני: יש לי שמות עם כתובות, עם משפחות שלא נתתם להם רחצה נפרדת, והם היו זקוקים לעניין הזה לבריאותם.

משה גפני: בשרירות לב לא אישרתם את זה.

יואב אלט: אני לא בטוח, אני חושב שאתה טועה.

משה גפני: אני פשוט לא רוצה לפתוח את החטאים שלי.

אורה חיון: אני מנהלת בית הלוחם, מר גפני.

משה גפני: מדובר על לפני 10 שנים.

אורה חיון: סליחה, אני טרייה שם, רק שלוש שנים.

משה גפני: יכול להיות שאם את היית אז, החוק הזה לא היה נולד.

משה גפני: החוק הזה נולד לפני 10 שנים, עכשיו זה בעצם ניסוחים משפטיים.

משה גפני: אני מלכתחילה לא קבעתי שעות, לא קבעתי למי.

משה גפני: זה יכול להיות 5 שעות בין 2:00 ל- 5:00 בבוקר, בזמן שאתם סגורים.

משה גפני: זה יהיה פתוח רק לגברים, ופתרתם את הבעיה מבחינת החוק.

אורה חיון: ומה עם הנשים?

משה גפני: אבל זה סגור בין כה וכה היום.

משה גפני: ב- 2:00 בלילה הבריכה שלכם פתוחה?

שאול יהלום: היא שואלת מה לנשים.

שאול יהלום: שעות אחרות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הכוונה שלי באמת היא שבמקום שיש דרישה של נכים צריך לעמוד על דרישות החוק, וזה צריך להיות בשעות סבירות, צריך לאפשר להם את זה באופן מלא, ואתם כנראה עושים את זה; במקומות שבהם אין דרישה בכלל אף אחד לא יבקש את קיום החוק הזה, משום שלא חרבה ירושלים, שהעמידו דבריהם על שורת הדין: מכיוון שכתוב בחוק שבמקום שאין נכה אחד שמבקש את זה, אף אחד לא יבקש שתפתחו את זה.

משה גפני: במקום שיש מעט, אין הצדקה לפתוח במסיביות, ואז החוק אומר, תמצאו שעות זניחות באמצע השבוע שבלאו הכי זה לא מתופעל, תאפשרו לאותם כמה בודדים לעשות את זה.

משה גפני: לכן לומר שזה יפגע באחרים, זה לא יפגע באף-אחד, יש לכם אפשרות לעשות את זה בזמן שאין "רייטינג", בזמן שאתם בלאו-הכי לא פותחים, בזמן שבלאו-הכי אין אנשים שמשתמשים בזה.

משה גפני: תאפשרו לאותם מסכנים שאין להם פתרון.

משה גפני: תעשו את זה גם מבחינה כלכלית.

שאול יהלום: הם לא מסכנים, אני מסתייג מהמילה.

משה גפני: הם מסכנים שהם בודדים.

משה גפני: למה לא כולם איתם יחד?

שאול יהלום: אורה, אני אשאל אותך הפוך: באילו שעות אתם מאפשרים היום בבית הלוחם בתל-אביב רחצה נפרדת?

אורה חיון: אין ביקוש.

שאול יהלום: לא יכול להיות.

שאול יהלום: אני מכיר נכי צה"ל, ולא יכול להיות שבמקום מרכזי כמו תל-אביב אין אדם אחד.

שאול יהלום: לא יכול להיות!.

שאול יהלום: יכול להיות שאמרתם שאם לא יהיו 30 לא נעשה.

משה גפני: זה בדיוק מה שקרה.

שאול יהלום: אנחנו לאחד הזה דואגים.

שאול יהלום: הוא נכה צה"ל עם אותן זכויות, והוא לא מגיע משום שזה מעורב.

שאול יהלום: אם היית מראה לי את התוכנית ואומרת שיש 3 שעות, וזה מספק, אל תקבע 5, תקבע 3, אז אולי.

שאול יהלום: את עצמך אומרת שאין אף שעה, ואת באה בטענה שקובעים 5 שעות, 3% מתפקוד פוטנציאלי, כי את ה- 3% האלה את יכולה לקבוע מתי שאת רוצה, ב- 6:00 בבוקר כשהמשפחה עוד לא באה כי שולחים את הילדים לבית-הספר.

מומו נקווה: אני לא נכה צה"ל, אני נכה פוליו, אבל את רוב חיי בספורט הנכים עשיתי במתחם בית הלוחם, מקום יפהפה עם שירות מכל הלב ראוי לכל ציון.

מומו נקווה: אנחנו צריכים למצוא דרך איך לעשות את הדבר הזה, כי אני לא רוצה שיצטייר שבית הלוחם סגור בפני הציבור הזה, או לא מעוניין לשמוע למרות כל השעות שאתם מנסים לתת.

מומו נקווה: אני לא רוצה שתצא מלחמה בין בית הלוחם לבין החוק.

מומו נקווה: צריך למצוא דרך ביחד; בית הלוחם פתוח לציבור הנכים, ואני לא רואה שום בעיה.

מומו נקווה: אם יופעלו לחצים אנחנו נפסיד.

מומו נקווה: אני רואה את התמונה משני הצדדים, גם של נכי פוליו, שהבית שלנו הוא "ספיבק".

מומו נקווה: יש שם פעילות לנכים דתיים, ואני יודע שבחופש הגדול סוגרים את הבריכה מסביב, ויש שם הפעילות.

מומו נקווה: רק בדו-שיח בינינו נוכל לעשות את זה.

מומו נקווה: החוק יכול לעשות פה בסוף דבר לא טוב.

משה גפני: אבל החוק כבר קיים.

שאול יהלום: החוק הוא חוק, המליאה קיבלה אותו.

משה גפני: החוק עוד קודם.

שאול יהלום: ברור, אבל כאן מדובר על סעיף תיקון.

שאול יהלום: בניגוד לתיאבון של דתיים 5 שעות זה כל-כך סביר, שזה בשוליים.

שאול יהלום: חצי יום מתוך שבעה.

אופיר פינס-פז: אתה מוכן לקבוע שזה יהיה שעה כל יום?

ג'ודי וסרמן: לא אכפת לו.

שאול יהלום: אני לא יודע אם זה לטובתם, הם יכולים לקבוע.

משה גפני: יכול להיות שהם לא רוצים את זה.

שאול יהלום: הם יכולים לקבוע שעה כל יום, זה נתון להם.

שאול יהלום: הם יכולים לקבוע רבע שעה ב- 6 ורבע שעה ב- 12 וכדומה.

שאול יהלום: לא קבעו כאן שום קריטריונים.

יואב אלט: אין לנו שום בעיה ברחצה נפרדת בשעות נפרדות, אנחנו עושים את זה.

יואב אלט: הבעיה שלי היא קיבוע של 5 שעות שבועיות.

יואב אלט: שוב, אם יהיו לנו 10 שעות אנחנו ניתן גם 10 שעות; אם צריך 4 שעות ניתן 4 שעות, ולא נפגע באוכלוסייה אחרת.

יואב אלט: אנחנו עושים את זה כבר מספר שנים, לצערי, החוק הזה נולד לפני 10 שנים, יכול להיות שבמערכת היו אנשים אטומים---

משה גפני: אבל אחר-כך התברר על עוד מקומות.

שאול יהלום: 5 שעות לא עומדות כאן לדיון, זה לא בהצעת החוק.

משה גפני: זה קיים קודם.

שאול יהלום: זה כבר בחוק שקיים במדינה, ולא באנו לתקן אותו ולא לשנות.

שאול יהלום: באנו לשפר הגדרה קודמת למוסד ממלכתי.

יואב קריים: זה בעייתי כי יש מקומות שלא מקבלים תקצוב מהמדינה כי הם פרטיים, אבל לצורך טיפולים קופות החולים שולחות לשם אנשים ומשלמת.

יואב קריים: מקום כזה לא יהיה חייב לתת לאדם דתי נכה רחצה נפרדת, וזאת בעיה.

יואב קריים: זה מונע מאנשים טיפולים, ואנחנו מקבלים על זה תלונות.

משה גפני: צודק.

ג'ודי וסרמן: איזה סוג של בריכות, בריכות פרטיות?

יואב קריים: גם בתי-מרחץ לפעמים.

שאול יהלום: נניח שצריך לעשות פיזיותרפיה במים, והוא זכאי ל- 50 שעות פיזיותרפיה בבריכה, הוא מקבל אשרה לעשות את זה בבריכת "גלי גיל", זו בריכה פרטית שקופת-חולים משלמת 50 שעות.

ג'ודי וסרמן: השאלה היא האם יש אלטרנטיבה של בריכות של בתי-חולים שבהם יש רחצה נפרדת.

יואב קריים: אבל אז צריך לפחות לדאוג לחייב לממן את המקום.

משה גפני: הוא מעלה טענה נכונה, אבל אין לנו פתרון.

שאול יהלום: תואילי לבדוק את זה בחוק בריאות ממלכתי.

משה גפני: אתה מעלה טענה נכונה, אבל אנחנו לא יכולים לתקן את זה מכיוון שזה מקום פרטי.

משה גפני: אני קיבלתי תלונות על דברים כאלה.

מירי חושן: יש בריכות שיש בהן את זה, כמו בריכת האוניברסיטה, למשל.

משה גפני: צריך באמת לבדוק האם יש חלופות, כי אם יש חלופות אז אין בעיה.

שאול יהלום: יש נשים שאינן רוצות להיבדק על-ידי רופא גבר רק על-ידיי גניקולוגית, ויש להן את זה בזכות בחוק, או זו תקנה?

ג'ודי וסרמן: אפשר לבחור את נותן השירות.

ג'ודי וסרמן: היא יכולה לבחור ברופא כזה או אחר.

שאול יהלום: באזור שלה יש רק גניקולוגים גברים, והיא רוצה להיבדק רק על-ידי אישה, מה קורה?

ג'ודי וסרמן: היא לא חייבת להיבדק באזור שלה, היא יכולה לבחור.

שאול יהלום: השאלה היא האם קופת-חולים יכולה לתת לה את זה?

מירי חושן: בטח שכן.

שאול יהלום: איפה זה כתוב?

משה גפני: על-פי החוק קופת-חולים חייבת לתת את הרופא שבוחרים.

ג'ודי וסרמן: בחוק הבריאות הממלכתי זה כתוב.

שאול יהלום: כתוב את זה?

ג'ודי וסרמן: בסעיף 7.

שאול יהלום: אז יכול להיות שצריך לכלול גם את זה שם.

ג'ודי וסרמן: אדוני, אוהד המתמחה דיבר עם שלומית, הדוברת של משרד מבקר המדינה.

ג'ודי וסרמן: ממשרד מבקר המדינה נמסר שהמבקר אינו מבקר את בריכת אלי"ן; לגבי בית הלוחם, אם המקום הוא חלק אורגני מארגון נכי צה"ל הרי שהוא מבוקר, ואם לא – אז הוא לא מבוקר.

ג'ודי וסרמן: באופן עקרוני מקומות מרפא פרטיים אינם מבוקרים.

ג'ודי וסרמן: זה לא נותן מענה לאלי"ן, ובספק אם זה נותן מענה לכל בתי הלוחם.

שאול יהלום: אז השר יענה לאלי"ן.

משה גפני: השאלה מה זה מבקר המדינה לא מבקר; האם הוא לא מבקר בפועל כמו שהיושב-ראש אמר קודם?

ג'ודי וסרמן: כן, הוא לא נכנס להגדרת גוף מבוקר.

ג'ודי וסרמן: לעניין שהשר הכריז עליו אנחנו לא יכולים לברוח מהצורך לתחום את זה.

מירי חושן: אם נגלה שההגדרה הזאת לא חלה על אף מקום כזה, אז חבל בכלל---

שאול יהלום: בהכנה לקריאה ראשונה ואף על פי כן אם מבחינה משפטית מישהו מהגופים כאן יראה שיש אבסורד משפטי שלא עלינו עליו, ויש אלטרנטיבה יותר טובה, אני מוכן תוך שבוע ימים לדון בזה שוב.

שאול יהלום: אני נותן את הפתרון.

ג'ודי וסרמן: אתה מאפשר לשר הפנים להכריז על כל מקום בעצם.

שאול יהלום: לא! עם בלם ממלכתי.

ג'ודי וסרמן: צריך למצוא הגדרה לבלם הממלכתי.

שאול יהלום: אז תמצאי את זה.

שאול יהלום: שר הפנים לא יכול להכריז על בריכה שיזם פרטי בנה.

ג'ודי וסרמן: אבל יכול להיות שהבלם שנחשוב עליו, יוציא בדיוק את מה שחבר הכנסת גפני רוצה לכלול ונותן את אותו מקום בדיוק.

מירי חושן: צריך דיון נוסף בוועדה.

ג'ודי וסרמן: אני מבקשת לאפשר לנו לשבת עם חבר הכנסת גפני, לשמוע סקירה של כל המקומות, ולנסות למצוא הגדרה שיכניס אותם, ולא אחרים.

שאול יהלום: ההגדרה קיבלנו עכשיו ועליה אנחנו נצביע.

שאול יהלום: אני לא רוצה לכנס שוב את הוועדה ולהכריח אנשים לבוא.

שאול יהלום: את צריכה לחתום על החוק, לכן אם תגיעי למסקנה ותתייעצי עם חבר הכנסת גפני ותראי שאת לא יכולה להגיש את החוק לקריאה ראשונה על-סמך הבנתך המשפטית, נקיים עוד ישיבה.

שאול יהלום: מה רע בזה?

ג'ודי וסרמן: בסדר.

משה גפני: בסדר.

שאול יהלום: אני רוצה לסכם ולומר, שהשר צריך להיות קריטריון ממלכתי.

שאול יהלום: זה צריך לשקף את מה שכתוב במבקר המדינה: או מדינה נתנה, או מדינה בנתה.

מירי חושן: זה יכלול בתי-מלון, וזו לא הכוונה.

שאול יהלום: אפילו על אלי"ן היא לא אחראית.

מירי חושן: לכן אני אומרת שזה לא טוב וזה לא טוב.

מירי חושן: צריך לעשות דברים ברורים.

שאול יהלום: אז השר הפנים לא יכלול.

מירי חושן: אני למשל הופתעתי שהם מתנגדים לשעות האלה, חשבתי שהם דואגים גם לציבור הדתי.

שאול יהלום: אין לך דרך אחרת.

שאול יהלום: ברגע שאת לא יכולה לקיים הגדרה את נותנת שיקול דעת שצריך להיות סביר.

מירי חושן: ולמה ההגדרה שלך, גפני, טובה?

מירי חושן: אולי היא יותר טובה?

מירי חושן: אם במבקר המדינה כבר ראינו שאין שני הדברים הכי רציניים שחשבנו, אז אין כלום.

מירי חושן: אם "ספיבק" לא ואלי"ן לא אז ההגדרה של אדוני ריקה מתוכן.

משה גפני: את זה נבדוק.

שאול יהלום: קודם כל "ספיבק" כן ואלי"ן לא.

מירי חושן: הוא לא אמר "כן" בוודאות.

שאול יהלום: אני לא יודע למה אלי"ן לא, אני יכול לבדוק אתה שוב.

שאול יהלום: תבדוק עם שלומית שוב למה אלי"ן לא, לא ברור לי.

שאול יהלום: אמרת לה שאלי"ן מתוקצבת על-ידי מדינת ישראל?

שאול יהלום: אז למה לא?

שאול יהלום: היא צריכה לנמק את זה.

קריאות: אלי"ן זו עמותה.

שאול יהלום: נו אז מה?

שאול יהלום: מבקר המדינה לא בודק עמותות?

שאול יהלום: אתה יכול להצביע במקום חבר הכנסת פרוש?

משה גפני: ודאי.

שאול יהלום: מי בעד?

שאול יהלום: בעד – 2; אין מתנגדים.

שאול יהלום: תודה רבה.