ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 120, 2004-02-02 11:00

שאול יהלום: ברצוני לברך את כל הבאים לכאן אם כמשתתפי הועדות וכאורחי הועדות, נמצאים כאן גם בני נוער תלמידי כתה י"א מישיבת בני עקיבא "כפר הרואה" ותלמידי כתה י"א מתיכון בוייאר בירושלים, ואם אתם תרגישו צורך לומר משהו במהלך הדיון ומישהו מכם ירצה לתת איזושהי הערה, אנחנו נשמח לשמוע, כי אנחנו עוסקים היום בבני נוער.

שאול יהלום: הנושא שלנו הוא "עישון נרגילה בקרב ילדים ובני נוער".

שאול יהלום: ברצוני לתת כאן את תמצית המחקר שנערך על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, הוא הוגש לארבעת הועדות לקראת הדיון הזה.

שאול יהלום: המחקר אומר שעישון נרגילה נפוץ מאוד בקרב תלמידי בתי ספר, מכתה ז' ואילך.

שאול יהלום: המחקר עצמו, שנערך ע"י הכנסת, הופץ רק בקרב אוכלוסיית מחקר של כ- 400 תלמידי כתות ז' ט' וי"א באזור השרון, ותוצאות המחקר הראו ש- 41% מכלל התלמידים מעשנים נרגילה, 22% מכלל התלמידים מעשנים לפחות בכל סוף שבוע, ובאופן יחסי לסיגריות ששם מדובר על 14%, ה- 41% זה פי שלושה כך שעישון נרגילה נפוץ פי 3 מעישון סיגריות.

שאול יהלום: מדובר במחקר שהתפרסם בכתב העת "הרפואה", הוא נערך ע"י ד"ר שבתאי ורסנו עירית גת נעמי אלדור ומיקה גרניץ "עישון נרגילה בקרב בתי ספר באזור השרון – שכיחויות הרגלים דעות ועמדות", 'הרפואה 142יא נובמבר 2003'.

שאול יהלום: מי שמעוניין בפרטי המחקר אשר מביא עת עיקר הממצאים, אפשר למצוא זאת באותו גיליון.

שאול יהלום: הנושא הנוסף מבחינת המחקר הוא, כיצד הם רואים את חומרת התופעה.

שאול יהלום: הם אומרים, שנזקי הנרגילה הם פי 4 כלומר ב"סבב" אחד של עישון נרגילה, נשאף עשן בכמות זהה לזו הנשאפת בעישון 4 סיגריות לפחות ולגוף נגרם נזק בריאותי בהתאם.

שאול יהלום: אין בנושא הזה די פיקוח, הסברה ומניעה מטעם משרדי ממשלה רלבנטיים ומטעם הרשות למלחמה בסמים, ולא נערכו די מחקרים בתחום הרפואה על הנזקים שהיו.

שבתאי ורסאנו: מהי נרגילה?

שבתאי ורסאנו: זהו כלי עישון שבזמנו ואולי גם היום עישנו בו אופיום ובהמשך טבק, מקורו בהודו לפני מאות שנים, ובמשך השנים הוא נפוץ דרך הארצות המוסלמיות והתרכז גם במזרח התיכון ואסיה, בעיקר בקרב המוסלמים, ובשנים האחרונות זה נעשה נוהג נפוץ בקרב בני נוער ישראלים.

שבתאי ורסאנו: הוא נהוג אצל המעשנים המסורתיים ככלי עישון אישי, אבל בקרב הצעירים שלנו הוא נהוג ככלי עישון קבוצתי ואותה נרגילה מועברת מפה לפה.

ממספר חלקים: אמיתות, או פרטים טכניים, לגבי העישון עצמו.

ממספר חלקים: הטבק אינו טבק סיגריות רגיל, זהו טבק כהה עשיר יותר בניקוטין, אומרים שזה פי 2 עד 3 מאשר טבק סיגריות רגיל, הוא מיובא ממדינות ערב כמו מצרים ובחריין ואין עליו שום פיקוח.

ממספר חלקים: הטבק מעורב עם דבש שמגבש אותו, מוסיפים לו גם תמציות פירות לשיפור הטעם והריח ולגבי תוספות אחרות אין לנו שום מושג היות וכאמור אין עליו שום פיקוח.

ממספר חלקים: הטעם של הדבש עם תמצית הפירות והריחות שמתווספים, דרך הלחות שמתווספת גם לעשן שעובר דרך המים, הופכים את העישון להליך שהוא הרבה יותר "קל ונינוח" בעיקר לילדים, ועשוי לכוון עליהם את ההרגל הזה.

ממספר חלקים: אין את ההרגשה והחריפות של הטבק שילדים צעירים חשים כשהם מעשנים סיגריות ומשתעלים.

ממספר חלקים: כאן העסק הזה הרבה יותר "נינוח" בגלל כל התוספות שהזכרתי.

ממספר חלקים: לתוך הגביע הזה ניתן לדחוס עד 20 גרם טבק, שזה הערך המקביל של טבק בקופסה וחצי של סיגריות, 30 סיגריות, וזה מספיק לעישון של 45 עד 60 דקות בכל ססייה.

ממספר חלקים: את הטבק הדחוס בגביע הזה מכסים בנייר אלומיניום מחורר, ועליו מניחים גחל מסחרי של פחם, אשר מצית את הטבק ומאפשר את עישון הנרגילה.

ממספר חלקים: דרך אגב המעשנים המסורתיים מהדורות הקודמים, היו או עדיין ממוללים את הטבק בקצת מים, מניחים אותו בגביע כשהוא יותר שטוח, ואת הגחל מיד על הטבק עצמו.

ממספר חלקים: כאן הילדים ובני הנוער שלנו מכסים את זה, אני לא יודע מדוע אבל זה הנוהג.

שבתאי ורסאנו: העבודה היחידה שהתפרסמה בשנה שעברה, אשר עשתה אנליזה רחבה יותר של מה מוכל בעשן טבק נרגילה אשר עובר את המים ומגיע לריאות, היא העבודה שאני מצטט כרגע.

שבתאי ורסאנו: בעבודה הזאת, ינקו מהנרגילה באמצעות מכשיר אוטומטי ונמצא שאחרי שזה עובר את המים יש 2.5 מ"ג ניקוטין בכל ססייה כזו של 10 גרם טבק, אבל מעבודות אחרות אנחנו יודעים שאם מודדים את רמת הניקוטין בדם ובשתן של מעשני נרגילה, הכמויות מקבילות ל- 75% או 80% ממעשנים של קופסה עד קופה וחצי ליום.

שבתאי ורסאנו: כלומר, הניקוטין עובר את המים, מסתנן ומגיע לריאות ולאברים אחרים, בעיקר למוח ששם הוא גורם להתמכרות.

שבתאי ורסאנו: יש גם ריכוז גבוהה של מתכנות מסרטנות.

שבתאי ורסאנו: עופרת – בססייה של 10 גרם טבק נרגילה, מקבילה לעופרת שנמצאת ב- 5.7 חפיסות סיגריות, כרום – מקבילה של 2 חפיסות סיגריות, קובלט – מקבילה של 7 חפיסות סיגריות, ניקל וארסן – בכמויות יותר קטנות מ- 3 סיגריות.

שבתאי ורסאנו: חלק מהמתכות האלה, הן מתכות שידועות כמסרטנות לבני אדם, היתר הן מתכות חשודות כמסרטנות.

שבתאי ורסאנו: יש ריכוז גבוה של זפת, שתכולתו בעשן הנרגילה לא נבדקה, אבל הכמויות הן כמויות המקבילות בערך לחפיסה עד חפיסה וחצי של עשן סיגריות.

שבתאי ורסאנו: ידוע שאותה זפת בעשן סיגריות, מכילה מסרטנים רבים ולידיעת

שבתאי ורסאנו: כם בעשן סיגריות יש 4,000 כימיקלים שונים כאשר 40 מתוכם אותרו כמסרטנים והיתר מזיקים בצורות אחרות.

שבתאי ורסאנו: ישנו גם ריכוז גבוה של "CO" (חד תחמוצת הפחמן), שזה חומר רעיל שנקשר להמוגלובין ומונע ממנו לקשור חמצן כמו שהוא צריך באמת לעשות, והרמה במעשני נרגילה גם כן מאוד גבוהה.

עובדות מדעיות: הרבה חושבים שעישון נרגילה הוא בטוח, מכיוון שהמים מסננים את הרעלים – כפי שראיתם המים לא מסננים באופן יעיל את הרעלים.

עובדות מדעיות: כמות גדולה של רעלים, הזפת הכוללת מסרטנים ידועים, וגם CO בריכוז גבוהה, כל אלה מגיעים לריאות.

עובדות מדעיות: עוד הנחה שגויה, המים מסננים את כל הניקוטין ולכן אין סכנה של התמכרות לעישון נרגילה – המים מסננים רק חלק מהניקוטין ועדיין כמויות משמעותיות של ניקוטין מגיעות לריאות ולמוח של המעשן.

מעישון נרגילה: עישון נרגילה פוגע במטען הגנטי בתאי הגוף, יש עלייה בשינויים הכרומוזומליים במעשני נרגילה, לעומת לא מעשנים.

מעישון נרגילה: סרטן שפתיים נפוץ יותר, יש עלייה מיידית בלחץ הדם והדופק ועלייה ביצור של חומרים מחמצנים ובצמידות של טסיות דם עם תסחיפים של קרישי דם.

מעישון נרגילה: פוטנציאל נוסף של נזקים הוא ההתמכרות לניקוטין, במעבר לעישון סיגריות בגילאים מבוגרים יותר, העברת מחלות זיהומיות דרך פיית הנרגילה, כאשר מחלות כאלו יכולות להיות: "הרפס" "מחלת הנשיקה" "שפעת" "שחפת" "וירוס ה- "HIV" "דלקת הכבד מסוג C" ועוד פטרייה הנקראת "אספירגילוס" כל אלה ידועים כזיהומים שעלולים לעבור במגע של רוק, ואם מעבירים פיית נרגילה מלאה ברוק מהאחד לשני, הפוטנציאל להעברת מחלות כאלו קיים.

מעישון נרגילה: הסקר שערכנו, היה סקר שאלון אנונימי שהופץ בקרב 388 תלמידים בכתות ז' ט' ו-י"א באזור השרון, כלומר הוד-השרון כפר-סבא ורעננה.

מעישון נרגילה: הוא בוצע במאי 2002 על ידי, ובשיתוף פעולה הדוק עם בי"ס לסיעוד אצלנו בביה"ח, הוא אושר ע"י משרד החינוך והסקר פוקח על ידי מורי הכתה וע"י סטודנטים לסיעוד אשר נכחו בכתה והסבירו על מהות הסקר וכן הסבירו שאלות בלתי ברורות, והתלמידים מילאו את השאלונים בצורה אנונימית.

מעישון נרגילה: כפי שנאמר קודם, המחקר פורסם בעיתון הרפואה בנובמבר 2003.

מעישון נרגילה: מה מצאנו?

מעישון נרגילה: מצאנו שעישון נרגילה נפוץ פי 3 יותר מעישון סיגריות, 41% מכלל התלמידים מעשנים נרגילה בתדירות כלשהי, 44% מהבנות ו- 38% מהבנים מעשנים נרגילה בתדירות כלשהי.

מעישון נרגילה: בכתה ז' 15 מהילדים כבר מעשנים נרגילה, 22% מכלל התלמידים מעשנים נרגילה לפחות כל סוף שבוע.

מעישון נרגילה: בנות הן מעשנות נרגילה כבדות יותר, מצאנו שמבין הבנות המעשנות, 64% מעשנות לפחות כל סוף שבוע לעומת 40% מכלל הבנים.

יוסי שריד: לגבי מדגמים אנונימיים, למשל כילד אם אני מקבל סקרים כאלה אני יכול לומר: "מה אכפת לי לעשן נרגילה?

יוסי שריד: !" ומסמן.

יוסי שריד: אח"כ בסקרים פתאום יוצא ש- 60% מעשנים נרגילה.

שבתאי ורסאנו: הוזכר קודם שהמחקר הזה הוא מאוד ספציפי והוא כאילו לאזור השרון, אמנם זה נעשה באזור השרון אבל יש כאן אנשים היושבים באולם ואשר יודעים על מחקר רחב יותר שנעשה בהיקף כלל ארצי, עם אחוזים מאוד דומים וחלקם אפילו יותר חמורים ממה שאני מציג כאן, וגם האגף לחינוך במשרד הבריאות ביצע בשנת 2001 מחקר כלל ארצי, אשר למיטב ידיעתי לא התפרסם עד היום, אבל אזכור ממנו אומר ששיעור מעשני הנרגילה בתדירות כלשהי הוא על חודו של אחוז דומה לאחוז שאני הסברתי כאן.

שבתאי ורסאנו: 6% מהתלמידים המעשנים נרגילה, מוסיפים לטבק גם סמים או אלכוהול במקום מים במיכל הנרגילה.

שבתאי ורסאנו: הורים לא מודעים למעשי ילדיהם.

שבתאי ורסאנו: 48% מהילדים המעשנים, אמרו שהוריהם לא יודעים על כך.

שבתאי ורסאנו: יחד עם זאת, ההורים חושבים שנרגילה היא בטוחה.

שבתאי ורסאנו: 38% מהמעשנים הצהירו כי הוריהם מסכימים שיעשנו נרגילה ו- 53% הצהירו כי הוריהם מעדיפים שיעשנו נרגילה על פני סיגריות.

שבתאי ורסאנו: ממצא נוסף, הורים מעשנים ביחד עם ילדיהם.

שבתאי ורסאנו: 23% מהתלמידים המעשנים נרגילה, עושים זאת מידי פעם ביחד עם הוריהם.

שבתאי ורסאנו: קיים קשר בין הרגל העישון של ההורים, לבין זה של הילדים.

שבתאי ורסאנו: 40% מהורי הילדים שמעשנים נרגילה לפחות כל סוף שבוע, מעשנים או עישנו באיזשהו שלב בעבר נרגילה, לעומת 10% מההורים של ילדים שלא מעשנים.

שבתאי ורסאנו: עישון סיגריות.

שבתאי ורסאנו: 14% מכלל התלמידים, 51% בנות ו- 49% בנים, מעשנים סיגריות.

שבתאי ורסאנו: עישון סיגריות עולה בהתמדה עם עלייה בשכבת הכתה, בכתות י"א יש ירידה בכובד העישון של נרגילה ועלייה בעישון של סיגריות.

שבתאי ורסאנו: בנות הן מעשנות סיגריות כבדות יותר, כמו שמצאנו שהן מעשנות נרגילה כבדות יותר הן גם מעשנות סיגריות כבדות יותר.

שבתאי ורסאנו: מבין המעשנים מעל 5 סיגריות ליום, 48% הן בנות לעומת 15% שהם בנים.

שבתאי ורסאנו: 25% מהתלמידים שמעשנים נרגילה, מעשנים גם סיגריות במקביל.

שבתאי ורסאנו: התלמידים חושבים שעישון נרגילה מקובל ביותר בקרב הנוער, 95% מבין המעשנים חושבים כך ו- 71% מכלל התלמידים.

שבתאי ורסאנו: התלמידים המעשנים נרגילה, מאמינים שהם ימשיכו לעשן טבק גם בבגרותם.

שבתאי ורסאנו: ענו כך 33% מכלל המעשנים ו- 41% מבין אלה המעשנים כל סוף שבוע.

שבתאי ורסאנו: מסקנות לגבי עישון נרגילה.

שבתאי ורסאנו: המים שבנרגילה, אינם מסנן מספיק יעיל לניקוטין וכימיקלים רעילים הנלווים לעשן.

שבתאי ורסאנו: מרבית ההורים מקילים ראש בסכנות של עישון נרגילה, ולא רואים בו נוהג מסוכן לבריאות ילדיהם, קיים חוסר ידע בנושא.

שבתאי ורסאנו: עישון טבק במשך שנים, אנחנו יודעים שהוא גורם למגוון עצום של מחלות, מקצר את תוחלת החיים ומוריד את איכות החיים שנותרו.

שבתאי ורסאנו: הורים, מורים ותלמידים, חייבים להיות מודעים לסכנות האלה ולהחליט לפיהן האם כדאי להתחיל לעשן ולהתמכר.

שבתאי ורסאנו: משרד החינוך והבריאות וכנסת ישראל, חייבים להגביר את המודעות לסכנות שבעישון נרגילה ולפקח על המסחר בטבק נרגילה.

שבתאי ורסאנו: הטבק הזה נמכר ב"פיצוחיות" ו"פיצוציות", אין עליו שום מגבלה ושום תווית בעברית, הכתב הוא בערבית, אין אזהרה של משרד הבריאות והדברים הם פרוצים.

שאול יהלום: אני הייתי מתמצת את השאלות שנשאלו כאן, ע"י ח"כ משה גפני ובעיקר ע"י ח"כ יוסי שריד, זה שלפעמים גם צריכה להיות איזושהי הרגשה טבעית.

שאול יהלום: כלומר אתה עובר ברחוב ורואה אנשים בבתי קפה מעשנים סיגריות, אתה עובד בבית חולים ומי כמוך יודע כמה רופאים ואחיות מעשנים סיגריות ואין פציינט שלא רואה את זה.

שאול יהלום: זאת אומרת אתה עובר ורואה זאת בכל מקום ובבתים בודאי, אבל אנחנו כמעט ולא רואים נרגילות וזו הנקודה.

שאול יהלום: מה היתה הכוונה "בפארקים"?

שאול יהלום: שהרי הוא צריך להביא את הנרגילה ולהחזיר אותה הביתה.

שאול יהלום: יש לנו איזשהו פער, שאנחנו אומנם מאוד מכבדים את המחקר אבל החשד שלנו הוא שאולי המחקר אמר 'מפעם לפעם אני יושב במסיבה ומעשן, אבל זה לא כמו שיש לי קופסת סיגריות ואני מכור לה וקונה קופסה פעם ביומיים'.

שאול יהלום: זאת השאלה, ואנחנו צריכים לחקור אבל בכל אופן שכנעת אותנו בנזקים.

אילן שלגי: שמענו כאן את הנתונים, והם ממש חמורים.

אילן שלגי: אני שומע שיש גם פגיעה במטען הגנטי וגם סרטן שפתיים וגם העברת מחלות זיהומיות דרך הפייה, וכל זאת מעבר לנושא ההתמכרות לניקוטין שאנחנו יודעים שהוא מסוכן, אז באמת שיש פה תופעה מאוד חמורה.

אילן שלגי: בעישון סיגריות בקרב בני נוער, אנחנו לא עושים מספיק נגד התופעה הזאת.

אילן שלגי: אני רואה בנתונים שבכתה י' יש 14% ובכתה י"א 30% ואצל הבנות זה יותר מבנים, ואני מסתכל כאן על קופסת סיגריות ורואה שעל קופסת סיגריות ישראלית יש אזהרה באותיות קטנות מאוד "משרד הבריאות קובע שהעישון גורם למחלות חמורות", ולעומת זאת בקופסת סיגריות שלקחת מתייר צרפתי לפני כמה ימים, כתוב בגדול "עישון הורג" ומאחור כתוב "העישון גורם לתלות, אל תתחילו".

אילן שלגי: כאלה אזהרות בשחור בתוך מסגרת, אנחנו גם חייבים שגם כאן תהיינה על כל חפיסות הסיגריות.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה יהיה נכון שגם משרד הבריאות וגם מערכת החינוך יהיו מודעים, ושגם ההורים והילדים יהיו מודעים לנזקים הרבים שעלולים להיגרם מתוך עישון הנרגילה.

מיכאל מלכיאור: אם אנחנו פה, אני חושב שזו צריכה להיות גם המסקנה של הועדה, שאנחנו ביחד נדרוש מהמערכות האחראיות להסברה לחינוך, שיכניסו גם את הדבר הזה למודעות.

מיכאל מלכיאור: אבל לא צריך להגזים ולעשות מזה "סיפור גדול", כי זה רק ידרבן אותם כן לעשן.

מיכאל מלכיאור: אבל יחד עם זה, אני חושב שהאנשים צריכים להיות מודעים הרבה יותר לנזקים שעלולים להיגרם בגלל עישון הנרגילה.

יוסי שריד: פה מדובר בכלים ובכוחות לא שווים, אני לא יכול להתמודד גם עם המתודולוגיה של המחקר, אבל הבעתי את התמיהה שלי לגבי הפער בין המציאות כפי שאנחנו מכירים אותה, לבין הממצאים שעולים מן המחקר.

יוסי שריד: בכל זאת, מוכרחים להידרש שוב לפער הזה, שהרי אם זו תופעה כל כך רווחת היא היתה גם צריכה להיות מאוד מצליחה מבחינה מסחרית.

יוסי שריד: היינו צריכים למשל לראות בסביבתנו, בתי מסחר "פורחים" שהרי אם זה עסק כל כך טוב אפילו יותר מעישון, אזי זה עסק "לא נורמלי".

יוסי שריד: אם זה פי 3 מהעישון, אז שורת ההיגיון אומרת שעל כל צעד ושעל ובכל פינה, היית צריך למצוא בית קפה כזה או בית ממכר לטבק מיוחד לנרגילות.

יוסי שריד: אני לא אומר שאין, אבל לא להפריז ולהגיד שיש בכל פינה.

יונה אמיתי: ככלל, לממצאים מנפת השרון יש חשיבות רבה מאוד, אבל צריך לזכור את ההערה המתודולוגית של ח"כ יוסי שריד, שזה נכון לקבוצה מסויימת.

יונה אמיתי: העניין הוא שגם הסקר הארצי, שנעשה ע"י משרד הבריאות והחינוך על 8,000 תלמידים מכל הארץ, העלה ממצאים די דומים וכך גם סקר נוסף שהוזכר פה קודם, של המחלקה לחינוך במשרד הבריאות.

יונה אמיתי: זאת אומרת, התופעה קיימת אבל למה לא רואים אותה?

יונה אמיתי: זאת שאלה שצפה כאן מכל מיני כיוונים.

יונה אמיתי: הריטואל של עישון הנרגילה, הופך את זה לשונה מאוד מאשר עישון סיגריה.

יונה אמיתי: בסקרים השונים, נסקרו ילדים שעישנו נרגילה פעם או פעמיים במהלך חייהם, בעוד שעישון סיגריה בד"כ הוא הרגל הרבה יותר שכיח.

יונה אמיתי: עישון נרגילה, הוא בדרך כלל תופעה בריטואל קבוצתי של פעם בשבוע, ולכן הנפיצות שלה וגם היותה מאוד ממוקדת לבני הנוער, הופכת אותה לפחות נראית לעין לעומת עישון הסיגריה שכאן יש הרגלי צריכה שונים.

יונה אמיתי: יש שלב מסויים שזה עולה ואחרי כן זה כנראה יורד, כל נושא עישון הנרגילה בהיקפים הגדולים, היא תופעה של השנים האחרונות.

יונה אמיתי: 1 – העלאת המודעות והסברה.

יונה אמיתי: בנושא הזה יש בדו"ח שהוצג לכנסת, כבר את ההתראה הראשונה.

יונה אמיתי: לצערי הרב תחרות בתקשורת על מסרים, היא מול הרבה מסרים נוספים אחרים ותקציבי ההסברה שלנו מוגבלים, אבל יש לעשות הרבה יותר.

שאול יהלום: אני שואל שוב, מה עשה משרד הבריאות?

שאול יהלום: בבתי הספר ששם נמצאות האחיות של אותה מחלקה, קוצצו התקנים וכיום יש אחות אחת על שבעה בתי ספר, והיא בקושי מספיקה לבדוק שיניים והימצאות כינים, ואני לא שמעתי שהיא יכולה להספיק לתת הנחיות או הרצאות, כפי שכאן שמענו.

גליה שחם: אנחנו במשרד החינוך, כן מכירים את התופעה ולא מופתעים.

גליה שחם: למעשה משנת 1999, כל התוכניות שלנו בנושא עישון או מניעת עישון, מתייחסות גם לנרגילות.

גליה שחם: במקרה אני גם מאזור השרון, ולפעמים כדי לראות צריך לדעת איפה להסתכל, ואני יכולה לספר לכם שכאשר אני צועדת את צעידת הערב שלי, אני פוגשת ילדים שחלקם אני מכיר וחלקם לא, כשהם יושבים מתחת לבית על ספסל עם נרגילה, ברור לי שההורים יודעים שהרי נרגילה זה כלי גדול שלא כמו סיגריות או דברים אחרים שאותם אפשר להסתיר, אי אפשר להסתיר נרגילה ולכן עישון נרגילה הוא מאוד גלוי.

גליה שחם: אני חושבת שחשיבות המחקר הזה והמחקר של משרד הבריאות, זה להביא זאת למודעות המבוגרים קודם כל.

גליה שחם: כי כמו שכאן היתה התייחסות קצת בקלות ראש, אני מכירה זאת מכל מקום שאני נפגשת עם הורים, שהם קונים לילדים שלהם כמתנה לבר-מצווה, נרגילה כי זה כלי מאוד יפה.

גליה שחם: יש לציין, שכל התוכניות שלנו לגבי נושא מניעת עישון, מתייחסות הן לסיגריות והן לנרגילות.

גליה שחם: נמצא פה גם עו"ד עמוס האוזנר שהוא שותף מאוד פעיל שלנו בסמינרים לעמיתים, שאנחנו עורכים היום גם לבתי ספר יסודיים.

גליה שחם: הפעולה שאנחנו נקטנו, זה להתייחס לכל הנושא הזה כבר בכתות ה' – ו'.

גליה שחם: בשבוע הבא, מתקיים סמינר עמיתים במכון "וינגייט" שגם הם שותפים שלנו לעניין הזה, וישתתפו שם גם תלמידי בתי"ס יסודיים.

גליה שחם: אנחנו מבינים שהגיל יורד, וזה אומר שאנחנו צריכים לערוך את הפעולות שלנו עם גילאים יותר צעירים.

גליה שחם: אבל לדעתי, נקודת המפתח פה היא דווקא המבוגרים.

גליה שחם: אני יודעת שמשרד הבריאות, ביחד עם האגודה למלחמה בסרטן ומשרד החינוך, ואולי גורמים נוספים, מוציאים עכשיו איזשהו עלון הסברה לתלמידים בנושא עישון נרגילה, עם פירוט של כל הנזקים.

גליה שחם: אבל הבעיה היא, שעד היום לא היה כל כך ברור מהו בדיוק הנזק.

גליה שחם: אני חושבת שהמחקר כאן, בפעם ראשונה מקבץ את כל המידע המדויק, כי יכולנו לומר שאין הבדל בין עישון נרגילה לבין עישון סיגריות, אבל לומר בדיוק מהם החומרים שהם מעשנים ומהי מידת הנזק, את זאת לא יכולנו לומר.

גליה שחם: אנחנו מוציאים מידעון לתלמידים, אבל לדעתי צריך להסביר זאת לאוכלוסיית ההורים בפרט ולמבוגרים בכלל.

גליה שחם: זה אמנם לא ברמה של "קטסטרופה" לאומית, אבל בהחלט לא יזיק להורים לדעת, שהנרגילה היא משהו לא טוב ושלא יאשרו כל כך מהר לילדים להשתמש.

שאול יהלום: לדוגמא, את מדברת על תלמידים בכתה ה' אבל יש לדבר תלמידים בכתות י' ו- י"א, שאיתם בודאי שכבר צריך לדבר, ואת לא מציגה לנו כאן תוכנית שאכן מדברים.

שאול יהלום: את מדברת על ההורים, אתם אלה שקשורים להורים ולכם יש בתי ספר קהילתיים ופיקוח על חברת המתנ"סים, ואת לא מראה לי כאן שום תוכנית במקומות האלה.

שאול יהלום: לגבי המורים, האם מורה בשיעור אזרחות יודע להגיד כל מה ששמענו כאן?

שאול יהלום: לא.

שאול יהלום: משום שעד שתוציאו חוברת להורים, בינתיים תוציאו למורים.

שאול יהלום: אני גם לא ראיתי שום מודעה בשום מקום, ואני עובר כל יום על כל העיתונות של משרד החינוך ועל כל חוזרי המנכ"ל, ובאף מקום לא ראיתי ולו גם התייחסות אחת לנושא.

שאול יהלום: לכן אני אומר, במיוחד משום שאת מייצגת כאן את המשרד, אנחנו מצפים ממך "לחומר טוב יותר".

יוסי שריד: קיימות הרי הרבה פעולות שעושה משרד החינוך בתחום העישון, ולזה אפשר לצרף את עניין הנרגילה.

איתן כבל: אני לא מנסה להקל ראש במיוחד לאור המחקר שמראה שיש לזה נזקים לא קטנים, אבל לא להגיד שזו "תופעה" ושכולם מסתובבים עם קיטבגים על הגב ועוברים ממקום למקום ופותחים שולחנות של נרגילות.

איתן כבל: אני אומר שוב אני לא בא להקל ראש בנושא או מעודד, אבל מכיוון שהמחקר נמצא "בחיתוליו", הייתי מציע שתיעשה בדיקה בין מעשני הנרגילה "הוותיקים".

איתן כבל: אני מבקש מכולכם, בואו לא נפריז על כל דבר שהרי אפשר למות מכל דבר, גם על גבינה של 25% שומן צריך שיהיה כתוב "מזיק לבריאות", כי אני לא בטוח שמתים פחות מכולסטרול.

רחל בר-המבורגר: לנו ידוע, שחלק ממעשני הנרגילות לא מעשנים טבק אלא מעשנים סמים והנושא הזה נהפך לנושא שאולי עם הזמן, ככל שמתרבים מעשני הנרגילות שלא יודעים מה הם שמים בפנים או שהם בעצמם לא מערבבים את התערובות אלא רק מעבירים את הפייה מפה לפה ומעשנים חומרים שאולי באמת אין להם מושג מהם מעשנים, זו צריכה להיות בעיה בראש מעיינינו מכיוון שידוע לנו וגם נאמר, שהכנסה של אלכוהול ושאיפה של אלכוהול, באמצעות אדי מים וחום, מזיקה בכל זאת ברמה גבוהה יותר ממה שאנחנו משערים, שלא לדבר על עישון מריחואנה שכן ידוע לנו שמשתמשים בו מעשני נרגילות וכן ידוע לנו שהקשר בין עישון נרגילות לבין שימוש בסמים, הוא קשר מובהק וקיים.

רחל בר-המבורגר: מי מביא את מי, את זה אני לא יכולה לומר כי בד"כ מעשני הנרגילות, כפי שהבנתם גם מהמחקר הזה, אלה ילדים צעירים מאוד שעושים את זה בשביל החברותא ובשביל הכיף ולא בגלל שהם רוצים לעשות עבירה כלשהי או בגלל שהם רוצים להזיק לעצמם, אלא הם רוצים ליהנות מהאירוע הזה.

רחל בר-המבורגר: אני לא אקח את ההנאה הזאת מהם, אבל אנחנו כמבוגרים צריכים אולי באמת יותר לפקח, על מה נעשה כשילדים מעשנים נרגילה.

רחל בר-המבורגר: כמובן שאני לא שוללת את נושא הנזקים, כפי שנאמרו ע"י פרופ' ורסאנו, אלא שמדבריו גם של ח"כ כבל, עולה משהו שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו: אם הנזקים היו ידועים והיו חמורים, מבחינה אפידמולוגית היינו כבר צריכים להיות מודעים להם ומכירים אותם יותר ממה שהכרנו אותם עד כה.

רחל בר-המבורגר: לכן, נכון להיום, צריך להתייחס לשני הממצאים שנאמרו כאן בועדה בכובד ראש, ולחקור את התופעה של עישון טבק בתוך נרגילות, ולראות באמת מהם הנזקים האפידמולוגים שאנחנו מכירים אותם ושכנראה גם נכיר בעתיד, כי התופעה היא נפוצה מעבר למה שחשבנו.

שאול יהלום: אז אני אומר לרשויות, מהרשות למלחמה בסמים ועד למשרד החינוך והרווחה והבריאות, ואנחנו לא כחברי כנסת אלא כאזרחים פשוטים המסתובבים במסדרונות החברה, כפי שאנחנו כן רואים לגבי סיגריות אז אנחנו לא רואים שום פעילות נמרצת ואינטנסיבית בנושא, בעיקר פעילות חינוכית הסברתית אינפורמטיבית שתמנע את הנושא.

עסאם מח'ול: אני חושב שהפאן שצריך לחקור בהמשך לפאן הבריאותי, הוא הפאן החברתי תרבותי בעניין הזה.

עסאם מח'ול: בשבילי, המשמעות החברתית של עישון נרגילה היא אפילו לא תרבות פנאי אלא תרבות של ריקנות, של מישהו שרוצה מלבד לא לעשות כלום, גם לתת הרגשה לכולם שאין מה לעשות.

עסאם מח'ול: אני חושב שצריך "לתקוף" את השאלה הזאת, גם בפאן החברתי שלה.

עסאם מח'ול: אולי אחד הדברים שצריך לשאול אותם זה, מהו הפרופיל של אותו נער שרץ כדי לקחת נרגילה.

עסאם מח'ול: אולי זה מישהו, שמעבר לזה אין לו מה לעשות באותה ישיבה חברתית.

אבי גור: אני רוצה להציע הצעה קונסטרוקטיבית, שבסיכום שאנחנו מוציאים לישיבה הזאת, ייאמר שאנחנו מבקשים שיתווסף לחוזר מנכ"ל משרד החינוך, שבאמת הוציאו בנושא הזה ואני מברך אותם על כך, שבכתות ה' בבי"ס יסודי כתות ז' חטה"ב וכתות י' בבי"ס תיכון, שאסיפת ההורים הראשונה יעלה הנושא של עישון בכלל ונרגילה בפרט.

אבי גור: אני רוצה ללכת לכיוון של היו"ר שאול יהלום, שאנחנו מצפים ממשרד הבריאות וממשרד החינוך, שכאשר אנחנו באים לישיבה כזאת יגידו לנו: 'יש בישראל 1.6 מיליון תלמידים, מתוכם הגענו בשנים 90 – 91 בנושא הנרגילה ל- 800,000, אנחנו לא יכולים להגיע ליותר'.

אבי גור: זה המצב, אבל שיגידו לנו מספרים.

אבי גור: לגבי משרד הבריאות, מה שפרופ' אמיתי אמר לגבי שירות בריאות לתלמיד, זה אחד השירותים החשובים ביותר.

אבי גור: אז שיגידו לנו: 'בשנת 1990 הגענו ל- 800,000 תלמידים, עכשיו עקב הקיצוץ אנחנו נגיע ל- 790,000 תלמידים'.

ליאת קורן: אני מרגישה שיש צורך לנפץ כמה מיתוסים, עוד לפני שאני מתחילה לדבר על זה.

ליאת קורן: הועלו פה כל מיני טענות לגבי העישון המסורתי של נרגילה, ומה שאני רוצה להגיד זה שהעישון המסורתי של נרגילה הוא שונה מאוד מהעישון המתבטא אצל בני נוער כיום.

ליאת קורן: בני נוער כיום, וזו אולי הסכנה שבעיניי היא מאוד חמורה וכמעט ולא הועלתה פה, מעשנים את הנרגילה בצורה כזו, שהיא עוזרת להם להגיע ולהיות מעורבים בהתנהגויות סיכון אחרות, וזה משהו שאני לא ראיתי שהוא מתבטא פה.

ליאת קורן: למשל, אפשר לראות שעישון סיגריות בקרב מעשני נרגילה, הוא פי 4 מאשר אנשים שלא מעשנים נרגילה.

ליאת קורן: או למשל, ניסיון במריחואנה זה פי 7 מאשר אלה שלא מעשנים נרגילה.

ליאת קורן: אז קודם כל זה שעישון נרגילה היא לא תופעה תמימה זה נכון, אבל מעבר לזה זוהי תופעה שמובילה להיות מעורבים בהתנהגויות סיכון לבריאות אחרות.

ליאת קורן: העובדה שבמחקר שבראשותו של דר' יוסי הראל, שבו הוא מערב כ- 8,000 בני נוער מכל הארץ, והוא מדגם מייצג ארצי של בני הנוער הלומדים במדינת ישראל.

ליאת קורן: השכיחות של הבנות במחקר שלו היא נמוכה יותר מהשכיחות של הבנים, וזה לא רק בקרב הנוער הערבי ששם השכיחות היא משמעותית נמוכה יותר, הכלי של הנרגילה נחשב שם לכלי "גברי".

ליאת קורן: גם אצל היהודים, העישון בקרב בנים הוא הרבה יותר פופולרי.

עמוס האוזנר: זה לא מקרה, מכיוון שאין רשות מבצעת בישראל האחראית על נושא העישון, לא של הנרגילה לא של הסיגריות ולא בכלל, מכיוון שהכנסת לא הסמיכה רשות כזאת.

עמוס האוזנר: נושא הסמכות לטפל בבעיית העישון, מפוזר היום בין רשויות שונות.

עמוס האוזנר: יש לנו את "פקודת הטבק", שזו פקודה מנדטורית שהסמכות שם היא בכלל למשרד האוצר.

עמוס האוזנר: דבר נוסף, אם אתם תיקחו את הטבק הזה האם אתם יודעים מה יש בטבק לנרגילה?

עמוס האוזנר: ואני לא מדבר סתם "באוויר" אלא אני מדבר על זה שבמשפטי הסיגריות שהיו"ר שאול יהלום הזכיר קודם, התברר שבטבק למקטרת, אחת החברות הכניסה חומר ששייך לרעל עכברים.

עמוס האוזנר: אבל לאף רשות בישראל, אין את הסמכות ללכת ולבדוק מה יש בטבק הזה.

עמוס האוזנר: אין שום חוק בישראל, שנותן לאיזושהי רשות במדינה ללכת ולבדוק מה יש בטבק.

עמוס האוזנר: למשל, משהו כמו "בושם" אז את הבושם שנוגע קצת בעור, בודק משרד הבריאות ואין לו אפשרות לגעת לנו בעור, כל עוד לא יבדקו אותו.

עמוס האוזנר: לעומת זאת מה שהולך לנו לריאות והולך לנו למוח, אף אחד לא בודק מה יש שם.

עמוס האוזנר: במסמכים פנימיים של חברות סיגריות התברר, שהתגלו שם שיירים של ציפורניים של שערות של דם, אבל אף אחד לא בודק מה יש בסיגריות האלה.

איתן גורני: אני יושב כאן בכנסת כבר הרבה שנים, הן מטעם הרשות למלחמה בסמים ולפני כן מטעם גופים אחרים, ובמהלך כל התקופה הזאת ראיתי מעט מאוד מקרים שבהם יושבות ארבע ועדות כנסת מכובדות, העוסקות בנושא כמו למשל נושא הסמים.

איתן גורני: כשקיימנו לפני זמן לא רב דיונים בנושא המריחואנה ונזקיה, לא ראיתי 4 ועדות יושבות וגם בועדה שלנו, שהיא הועדה למאבק בסמים, לא ראיתי הרבה חברי כנסת באים ומצטרפים לאמירה.

איתן גורני: אם בכל זאת נשווה בין הנזקים, מבלי להקטין כי זה שהנזקים של הנרגילות ושל הטבק הם נזקים, בכל זאת הנזקים של הסמים הם חמורים ומן הראוי להעמיד את הדברים בסדרי פרופורציה.

איתן גורני: המנדט של הרשות למלחמה בסמים, הוא 'סמים'.

איתן גורני: אנחנו מנסים ועושים מאמצים גדולים לצרף בשלב זה למנדט שלנו, את נושא האלכוהול שהוא מאוד בעייתי וגם הרבה יותר בעייתי מתחום הנרגילות, וזאת כדי שנוכל לפעול עפ"י חוק.

איתן גורני: התחום של הסיגריות, הוא לא הראשון שניקח אותו "עלינו", אבל זהו תחום שבאמת אין לו אבא, והרשות נוגעת בו משום הקשר שאותו הזכירו ד"ר רחל בר-המבורגר וליאת קורן, שקיים בין עישון בכלל עישון נרגילות ושימוש בסמים.

איתן גורני: לכן גם במחקר שלנו, אנחנו תמיד מתייחסים ומצרפים את הנושאים האלה, אבל מהבחינה האופרטיבית 'קצרה ידינו' גם מבחינת החוק וגם מבחינת האמצעים.

איתן גורני: כאשר אתם יודעים שכולנו חיים במשטר של קיצוצים, אז בסדרי העדיפויות שלנו היא הטיפול בנוער המשתמש במריחואנה.

שאול יהלום: יתכן שכאשר מדינת ישראל עסקה בעבר במאבק בסמים, היא עשתה ת הדברים האלה בתוקף זה וייסדה רשות למלחמה בסמים.

שאול יהלום: וכפי שאתה אומר, היא ייסדה כ- 100 מקומות שבהם יש חינוך וגמילה בנושא הזה.

שאול יהלום: בנושא הזה תמיד לא די ותמיד יש קיצוצים, ולצערנו הרב אנחנו מקצצים גם בקצבאות של נכים ושל קשישים, אבל אדוני רואה שאם המדינה באה ואמרה 'אני מנסה לעשות', היא עושה משהו.

שאול יהלום: אז יש יחידות למלחמה במשרדי הממשלה, יש הסברה בעניין הזה ותמיד אפשר לשפר.

שאול יהלום: כאשר אנחנו רואים תחום שהוא על ידי אותו מחקר נראה לנו שרשויות המדינה מתעלמות ממנו, לא בכוונה אלא הוא עובר לנגד עינינו ומזיק מאוד, לכן אנחנו חושבים שבמקרה כזה טוב עושה הכנסת אם היא מרכזת מאמץ של 4 ועדות, כדי לדון ולקרוא מכאן לרשויות לעסוק, ואין שום סיבה שלא יהיו 4 רשויות בתחומים נוספים אחרים.

שאול יהלום: אני הייתי מצפה דווקא מאדם שבתחום קרוב לעניין, שרואה שלפי המחקרים זה "שער" אליך וככל שנאבק בנרגילות אז אולי אנחנו פחות נצטרך לרשות שלך, שזה טוב בעיניך, דווקא לשבח ריכוז מאמץ בכנסת ולא לבקר אותו.

תלמיד מבי"ס בוייאר: לפני כחודש היה לו הסבר בבית הספר על הסמים, אבל משהו שם היה שונה.

תלמיד מבי"ס בוייאר: המצגת לא דיברה רק במילים אלא היא גם הראתה תמונות מאוד מזעזעות של אנשים ואברים פנימיים שנפגעו קשה.

תלמיד מבי"ס בוייאר: אני נמצא בחברה שגם היא מעשנת נרגילה, ויש לי חברים שמעשנים נרגילה סמים וסיגריות, ואפשר להגיד שלאחר שהאנשים ראו את המצגת הם הזדעזעו והפסיקו להשתמש.

תלמיד מבי"ס בוייאר: הם לקחו זאת לתשומת ליבם, כי מילים משפיעות הרבה פחות מתמונות שתמיד אומרות הכל.

תלמיד מבי"ס בוייאר: משרד החינוך כן מנסה להביא למודעות, אבל לפי דעתי במקום לבוא לדבר הרבה ולעייף אותנו, אז כדאי לבוא ולהוסיף למצגת גם תמונות, ולא להתבייש מלהוסיף את אותן תמונות מזעזעות, כי זה מה שיעזור לנו.

שאול יהלום: אנחנו יכולים לבוא ולומר, שהתופעה קיימת וכרגע אין לנו אלא לסמוך על דעת הרופא שהיה כאן, שהתופעה מזיקה ואין לנו אלא לסמוך על המגמות שהוצגו כאן שהתופעה היא "שער" לתופעות הרבה יותר חמורות, עם עישון סיגריות ועם סמים.

שאול יהלום: לכן נראה לנו, שכל רשויות המדינה העוסקות בתחום האינפורמציה הבריאותית הבריאות החינוך וההסברה, חייבות לעשות פי כמה יותר ממה שהן עושות היום.

שאול יהלום: אם בהרחבת הפעילות לאוכלוסיה להורים למורים ולתלמידים, אם בחידוד ומקצועיות המסרים בצורה הרבה יותר אינטנסיבית ומשכנעת כמו הניסיונות שנעשו בנושא הסמים ובנושא העישון, ובנושא תאונות הדרכים שאנחנו רואים, אנחנו צריכים גם "למכה" הזאת לשפר את איכות ההסברה ואיכות האינפורמציה.

שאול יהלום: אני קורא מכאן הן למשרד החינוך הן למשרד הבריאות הן למשרד העבודה והרווחה ולכל הארגונים הפועלים, לשתף פעולה.

שאול יהלום: הייתי חושב שמכאן יוצאת הקריאה למשרד הבריאות להוביל את הנושא, ולערוך פורום משותף עד שנראה במחקרים האם התופעה היא חולפת, ואם היא חולפת היא מזיקה.

שאול יהלום: יתכן וזו באמת תופעה חברתית, שבעוד כמה שנים נוכל לברך על היפסקותה המרבית, אבל כל עוד היא לא פסקה אז אנחנו מצפים להמשך המחקר בעניין ולפעילות שמשרד הבריאות יוביל, אשר תהיה פעילות הרבה יותר רצינית.

שאול יהלום: אני רוצה לומר, שבפני הועדה שהתכנסה כאן כצירוף של ארבעת הועדות: ועדת העבודה הרווחה והבריאות, ועדת החינוך והתרבות, ועדת המאבק בנגע הסמים והועדה לזכויות הילד, לא הוצגו מספיק נתונים שהרשויות הקיימות היום נלחמות ונאבקות בצורה מספקת.

שאול יהלום: לדעתנו, היינו צריכים לקבל כאן תוכניות הרבה יותר רציניות והרבה יותר אינטנסיביות, אם ע"י משרד הבריאות בהצעות חוק שדומות לעישון סיגריות, אם בנושא של עבירות פליליות, אם בנושא של מעבדה שתבדוק את החומרים ותקבע מה עשו ע"מ לשווק במדינה, מבחינת רעלים קשים שיתכן והם קיימים כפי שהם קיימים בחומרים אחרים.

שאול יהלום: וכן ע"י פעילות יותר אינטנסיבית של משרד החינוך בנושא של הורים ומורים, וכמובן עד כמה שאפשר בנושא של התלמידים.

שאול יהלום: לא הוצגו הנתונים בצורה מספיקה, ואנחנו מצפים שההובלה של משרד הבריאות, תגביר את המודעות ואת הפעילות, ושאנחנו תוך זמן מסויים נתכנס ונוכל לפחות אם לא לברך על צמצום התופעה, אז לברך על התחלת הפעילות שנועדה לצמצם את התופעה.

אילן שלגי: למרות שבעבר יצא חוזר מנכ"ל בנושא הזה, בודאי שעקב הממצאים שראינו פה מן הראוי שיוצא חוזר נוסף.

אילן שלגי: מן הראוי שתהיה הנחיה לבתי הספר ולמורים, לדבר על זה עם התלמידים ועם ההורים, בשעות מחנך ובאסיפות הורים.

אילן שלגי: אלה נתונים מאוד מדאיגים, אני לא חושב שגם בקרב המורים יש ידיעה ומודעות ולא רק בקרב ההורים.

אילן שלגי: זהו נושא שחייבים לחזור אליו שוב ושוב.