ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 53, 2003-07-31 09:10

שלמה בניזרי: קצפי יצא בעקבות כתבה שהיתה באחד העיתונים, שבה נאמר ששר העבודה זבולון אורלב מודיע, שעם כניסתו למשרד העבודה הוא גילה קופה נסתרת של 60 מיליון, אשר שרתה רק את החרדים.

שלמה בניזרי: היום, חברינו מסיעת שינוי עושים בזה שימוש השכם והערב, שלנו יש קופה נסתרת ושאנחנו עשינו בה שימוש לצרכים שלנו בימים שיש קיצוצים.

שלמה בניזרי: זוהי דמגוגיה וזה פשוט מקומם, לבוא ולצער אותי ואת אלי ישי שנכנסנו למשרד העבודה כמדומני החל משנת 1996, כשבשנים לפני כן חלק גדול מהמשרד נשלט דווקא ע"י מפלגתו של שר העבודה והרווחה הנוכחי ונדמה לי שכל נושא של התקצוב הזה זה החל 20 שנה לפני כן, בתקופתו של הנדיב זאב וולפסון שנכנס לתקצוב העניין, כאשר הוא היה ראש השירות לנוער וילד.

שלמה בניזרי: כך למעשה התחיל כל נושא התקצוב הזה, כאשר בסופו של דבר אכן הגענו היום למצב שבו לפחות כ- 90% מהמוסדות המתוקצבים הללו ואשר מקבלים את תקצוב מוסדות הציבור, הם מוסדות חרדיים.

שלמה בניזרי: אבל השאלה היא האם באמת אנחנו אשמים, והאם עשינו איזושהי פעולה "סודית" שמטרתה היא רק לתגמל ולתקצב את החרדים.

שלמה בניזרי: שיהיה ברור לכולם, הסיוע הוא לא כפי שהשר אומר.

שלמה בניזרי: הרעיון שעמד במקורו היה והותנה בבדיקה כלכלית.

שלמה בניזרי: כלומר, האם המשפחה הזאת מבחינה כלכלית זכאית או לא זכאית.

שלמה בניזרי: לא היה סיפור של ועדות החלטה, לגבי מסוכנות של הילד או כל דבר אחר.

שלמה בניזרי: לכן מה שהוחלט לעשות, זה מבחן הכנסות כאשר לקחו את העשירון הנמוך ביותר, שזו משפחה בעלת הכנסה נמוכה ביותר ורק ילדים שבאים ממשפחות כאלה זכאים לקבל את ההקצבה, שכאשר אני הגעתי למשרד זה עמד על 450 ₪ ולאחר "העדכון" הגענו ל- 520 ₪.

שלמה בניזרי: בין השנים 1992 – 1996 כאשר שרת העבודה והרווחה היתה הגב' אורה נמיר, היא הקימה ועדה ציבורית לבדיקה, האם ראוי ונכון להמשיך עם הנושא הזה או לא.

שלמה בניזרי: אותה ועדה ציבורית, אכן החליטה להמשיך ולא רק זאת אלא היא טענה שצריך לשלם 50% מתעריף ועדת לאור, להזכירכם זה מגיע ל- 1,850 או 1,900 שקלים ואם מדברים על 50% זה היה אמור להגיע לפחות ל- 900 ₪.

שלמה בניזרי: אנחנו מדברים על ילדים המגיעים ממשפחות ברוכות ילדים, של 10 או 12 ילדים שגרים בצפיפות בדירות של 3 ומקסימום 4 חדרים וכולנו כאן כאנשי מקצוע יודעים ומבינים מה זה לגדל 8 או 12 ילדים כאשר יש צפיפות ומחסור בתוך הבית, איזו מן איכות חיים היא זאת.

שלמה בניזרי: לכן צריך להוציא את אותם ילדים למסגרות פנימייתיות, כדי שהם יקבלו את התנאים הטובים ביותר.

שלמה בניזרי: אם אנחנו נמנע מאותם ילדים את השהייה באותן מוסדות ופנימיות, בסופו של דבר אנחנו כמדינה נצטרך לשלם על כך מאחר והם יצטרכו לחזור לבתיהם ולגור בתנאים לא תנאים, ומאחר ואי אפשר לחיות בתנאים האלה הם ייפלטו לרחוב למסגרות אחרות ואז המדינה תצטרך לשלם על זה כפליים.

שלמה בניזרי: שאלו אותי, מדוע רוב המוסדות שמקבלים את התקצוב הם חרדים?

שאול יהלום: אז באיזשהו מקום כאשר אומרים 97%, שאם למשל ניקח את נושא החינוך אז היום ש"ס זה 9% והחינוך העצמאי זה 7% אז בסה"כ 16%.

שאול יהלום: כלומר אפשר לומר שמדובר ב- 16% בחינוך.

שאול יהלום: השאלה שנשאלת היא, כאשר מדובר על מגזר שהוא בסביבות 15% והוא מקבל באיזשהו מאגר 97%, האם זה לא עיוות הקריטריונים?

שאול יהלום: זאת השאלה, ועל זה אנחנו צריכים לענות היום.

שלמה בניזרי: נניח והוא רוצה לקבל החלטות חדשות, אנחנו מדברים פה עכשיו על אנשים שאתה מנחית זאת עליהם מהיום להיום.

שלמה בניזרי: כל הגזירות הכלכליות הללו עם כל הקיצוץ בקצבאות, מי שניזוק מזה הן בעיקר המשפחות החרדיות.

שלמה בניזרי: מהחודש הבא, ביחד עם הקיצוץ בקצבאות שהיה בשנה שעברה, זה יגיע ללמעלה מ- 40% קיצוץ בקצבאות הילדים, במשפחות ברוכות ילדים.

שלמה בניזרי: קיצצנו בהבטחת ההכנסה והשלמת הכנסה, בקצבאות הישיבות, כאשר תעריפי המים והארנונה הועלו.

שלמה בניזרי: בנוסף לכל זה, השר נתן עכשיו הנחיה לקצץ גם בפנימיות יום את אותה הנחה שהיו מקבלים אברכים או סטודנטים.

שלמה בניזרי: כיצד ייערכו לכל זה, אותן משפחות מרובות ילדים?

שלמה בניזרי: הרי המוסד יגיד, אני לא יכול לשלם עבור זה כי אין לי את הכסף, ואז הוא יבקש שההורים ישלמו.

שלמה בניזרי: אז או שהם ישלמו, ואנחנו יודעים שאין להם את הכסף לשלם, ואם לא ישלמו הילדים יחזרו לבתיהם.

שלמה בניזרי: גם כאשר עושים גזירות, צריך שתהיה מידת רחמים.

שלמה בניזרי: הרי אי אפשר לבוא יום אחד בהצהרה שיש כביכול קופה נסתרת, ואז לבוא ולקצץ ולפגוע בפת לחמם של אותם אנשים.

אברהם פרידמן: הוא דיבר שבזמנו התעריף עלה ל- 520 ₪, אני חושב שאם הפרוייקט היה ממשיך הוא היה יורד היום ל- 300 ₪, כי אני חושב שבתקנה שהתחילה בשנת הכספים ב- 60 מיליון, והיום אין יותר מאשר 40 או 50 מיליון.

אברהם פרידמן: כך שזה יורד בחזרה, מ- 520 ₪ ל- 400 או 450 ₪.

אברהם פרידמן: הכספים חולקו לפי קריטריונים.

אברהם פרידמן: לא מדובר בקופה נסתרת, או טובת הנאה של אדם כזה או אחר, הקריטריונים היו חקוקים בספר "ילקוט הפרסומים".

אברהם פרידמן: רק במגזר החרדי קיימת התופעה, שקודם קולטים את הילד בפנימייה וזה יכול להיות מסיבות שונות.

אברהם פרידמן: ממילא בעיקר במגזר הזה, קיימת התופעה של ילדים בפנימיות ללא תקצוב מלא של ועדת לאור.

אברהם פרידמן: מה שקורה, מקבלים את הילד על פי תשלום של ההורה בסך 200 או 300 ₪, ואז מתחילים לחפש מקורות תקציביים.

אברהם פרידמן: בלית ברירה, מגיעים לאותה "קופה נסתרת" ומקבלים עוד 400 ₪.

אברהם פרידמן: למיטב הבנתי וידיעתי, בפנימיות רגילות אין ילד ששוהה בפנימייה מבלי שיהיה עליו תשלום מלא של 2,000 ₪ לחודש.

אברהם פרידמן: כפי שאמרתי, בכל הפנימיות האחרות לפני שהילד מתקבל מבקשים ממנו להביא אישור או שההורים משלמים תעריף מלא.

אברהם פרידמן: לכן יוצא שבפנימיות האלה, 95% הם ילדים חרדים.

ראובן בריש: אני משתייך למסגרת חסידות בעלז, ולנו יש פנימיות בכל הארץ עם למעלה מ- 1,000 תלמידים שנמצאים בפנימייה.

ראובן בריש: לפי הקריטריונים החדשים שהשר רוצה לקבוע, תושבי המקום לא זכאים לפנימייה.

ראובן בריש: כלומר, אנחנו לא נשלח את הילדים שלנו המתגוררים בבני-ברק, שילכו לישון בפנימייה בבית חלקיה או בחיפה, הם תושבי המקום ואנחנו מעדיפים שהבחורים שלנו ישנו בפנימייה וקודם שישתלבו במסגרת שנמצאת בישיבה, הם גומרים ללמוד מאוחר וקמים מוקדם.

ראובן בריש: לכן מה נעשה עם הנערים האלה, והם בגילאים 12 – 14, האם לשלוח אותם ללמוד לחיפה או לבית חלקיה?

ראובן בריש: מדובר הרי בנערים שהם קטנים עדיין.

ראובן בריש: זה הורס את כל התשתית של המוסד, מאחר והסיוע לפנימיות הוא דבר שמתחשב גם בהורים וגם במוסד.

דב גולדברגר: כאשר הגענו למשרד ובדקנו את הדברים, התברר ש- 97% מכל המוסדות והילדים נמצאים בישיבות חרדיות.

דב גולדברגר: מדובר על 315 מוסדות המקבלים את התמיכה הזאת ומתוכם, תלוי במרבה או בממעיט, מגיעים ל- 15 מוסדות שאינם חרדיים.

דב גולדברגר: נכון שהתקנה והקריטריונים, הם על פי מבחן הכנסה בלבד והוא אשר קובע את הזכאות להיכנס לפנימייה.

דב גולדברגר: נכון שמבחן הכניסה הוא מבחן ההכנסות, אבל כאשר אתה עושה רק מבחן הכנסות של אדם המציג מה הוא מקבל, ורוב האוכלוסייה החרדית אינה מציגה הכנסות מהעבודה אלא את אותן הכנסות שיש לה ממה שהיא מקבלת כתמיכה באברכים או תמיכות אחרות, באופן כמעט טבעי 10,000 הילדים הם ילדי אותן משפחות שאינן משתכרות ואינן עובדות.

דב גולדברגר: משפחה המרוויחה שכר מינימום ומקבלת את קצבת הילדים, בעצם כבר לא יכולה להיכנס לתקנה הזאת, משום שלכל האחרים אין שכר מינימום כי הם לא עובדים.

דב גולדברגר: מה שקורה, משפחה רגילה עם ילדים המשתכרת שכר מינימום וחייה קשים גם כן, גם הם רוצים בחינוך תורני, גם הם רוצים ישיבה או אולפנא, אבל הם לא יכולים לזכות בסיוע הזה, כי הם עובדים וגם אם מדובר בשכר מינימום.

דב גולדברגר: מה שאנחנו מבקשים לעשות, זה לא לבטל את התקנה ולא לבטל סעיפים.

דב גולדברגר: אנחנו רוצים לעשות מבחנים כאלה שיאפשרו גם לאנשים עובדים שרוצים בחינוך תורני, שיוכלו גם הם לזכות בהטבה הזאת.

דב גולדברגר: יהיה סכום כסף גדול בתוך התקנה, אשר יהיה מיועד לאלה שאינם עובדים והכנסתם היא רק מתוך תמיכות שונות.

שאול יהלום: נניח שאחד מההורים במשפחה אחת עובד ב"עבודת דחק" ומקבל שכר מינימום של 4,000 ₪ לחודש קצבת ילדים, והמשפחה השנייה אינה עובדת כלל ולאחר חצי שנה היא לא מקבלת דמי אבטלה אבל מקבלת אבטחת הכנסה של 2,000 ₪ קצבת ילדים.

שאול יהלום: שלמה בניזרי אומר, המשפחה שמקבלת 2,000 ₪ לחודש היא יותר ענייה מהמשפחה שמקבלת 4,000 ₪ לחודש.

שאול יהלום: לכן הוא אומר, התעלמנו מה- 4,000 ₪ כי לצורך העניין היה לנו 2,000 ₪.

דב גולדברגר: אנחנו לא מבטלים את הסעיף של אלה שיקבלו גם על פי מצב כלכלי קשה.

דב גולדברגר: חלק מהכסף ייועד לכאלה שאינם עובדים, וחלק יהיה לכאלה שעובדים.

אברהם פרידמן: בכדי להתמודד עם הבעיה, לפני שהשר מוחק את הקריטריונים היה צריך ללכת לאוצר ולגייס עוד 30 או 40 מיליון.

מאיר פרוש: כולנו יודעים מה הפירוש של עשיית קריטריונים חדשים, עד שמאשרים זאת במשרד ועד שהמשרד דן בנושא ומנסה להגמיש לשנות ולשפר, ואח"כ צריך להגיע עם זה למשרד המשפטים.

מאיר פרוש: בינתיים אומר פה השר, בעוד חודש ב- 1 בספטמבר אותם מוסדות שקיבלו את הכסף ואשר חלק מהתקציב שלהם נשען על אותו כסף, לא יקבלו את זה.

מאיר פרוש: וכאן המנכ"ל אומר, נוכל לשלם רטרואקטיבית.

מאיר פרוש: כלומר, גם משרד הדתות לא ישלם כי הוא משלם כל חודשיים או שלושה, וגם משרד הרווחה ייהפך לאותו משרד שישלם אחת לשניים או שלושה חודשים.

מאיר פרוש: מה שמפתיע אותי יותר, שהמנכ"ל יודע שהשר הבטיח בנוכחות כמה חברי כנסת שכאשר יגיע ה- 1 בספטמבר הקריטריונים החדשים לא יהיו מאושרים, והוא ימצא את הדרך שימשיכו הלאה עם הקריטריונים הקיימים וכך המוסדות לא יינזקו.

מאיר פרוש: אבל מה שקורה עכשיו הוא, שלא אלה ולא אלה מקבלים ובשוויון נפש הוא אומר: "ניתן זאת רטרואקטיבית".

שאול יהלום: למעשה, לפי המצב שהוא מאוד קשה, כל מוסד כזה בהנחה שלקח 100% צריך לבוא למחצית מהילדים, שהרי נאמר פה מחצית ומחצית, ולהגיד להם "אין לי מקום בשבילכם".

שאול יהלום: השאלה היא האם נוכח "המהפכה" שעשיתם, שלדעתי היא מבורכת, עומדים היום בתור 5,000 ילדים העונים על הקריטריונים.

שאול יהלום: מה שנאמר פה זה, תן לנו התראה של שנה נניח ובמהלך השנה הזאת אנחנו נגלה איך להכין אלטרנטיבות ואולי נצטרף לקואליציה, מדובר בזמן ארוך מאוד שאפשר לדון בו.

שאול יהלום: אם יש לך נניח 1,000 אז נקצץ 10%, אבל הם אומרים פה שייווצר מצב שחצי מהמקומות יהיו ריקים מאחר ואין להם איך להחזיק את הילדים כל עוד אתם לא מפרסמים את הקריטריונים, אלא אם כן באמצע השנה מוציאים ילד מהבית כך שזה מוגבל.

שאול יהלום: הם מבקשים לעשות את "המהפכה" הזאת בהדרגתיות, בהנחה שהמוסדות לא חולקים על הנושא ומקבלים זאת במידה והיועץ המשפטי לממשלה יכריע שכך זה יהיה.

שאול יהלום: אבל הם אומרים, תן לנו את ההדרגתיות הזאת כדי שלא נצטרך לשלוח עכשיו חצי מהילדים הביתה, ולהגיד שאין אלטרנטיבה.

משולם נהרי: אני חושב שמן הדין ומן ההגינות היה, שמי שקבע את המדיניות והציע את המהפך הזה וביטל את התקנה, היה צריך להיות נוכח פה וזה כבוד שר הרווחה בעצמו.

משולם נהרי: הוא היה צריך להיות פה, להסביר ולשמוע את הדברים ויש הרבה דברים לומר בנושא הזה.

משולם נהרי: דיברו פה על פנימיות ועל התלמידים תושבי אותו ישוב, זה לא דבר חדש.

משולם נהרי: בעליית הנוער זה קיים, יש פנימייה מלאה עם לינה ויש חצי פנימייה ואני מכיר את זה.

משולם נהרי: אני כמנהל בי"ס תיכון במערכת החינוך עם פנימייה, אישרו לי עליית הנוער והשירות לילד ונוער, שבמקרים מסויים כאשר יש ילד המתגורר באותו ישוב וטובת הפנימייה עדיפה על טובת הסביבה או במידה והבית אינו יכול לספק לו את המינימום הנדרש, ניתן אישור שהוא ישהה בפנימייה, ללא לינה.

משולם נהרי: המנכ"ל אמר ש- 97% אלה מוסדות חרדיים, ואת הנתונים הללו שמעתי גם משר הרווחה ואני נדהמתי.

משולם נהרי: כאשר שר הרווחה זבולון אורלב היה מנכ"ל משרד החינוך, וכאשר היתה לו שליטה במערכת החינוך ויכל לתקן עוולות וכו', הוא מעולם לא שאל את האגודה לקידום החינוך באם קיים בכלל מוסד חרדי.

משולם נהרי: כאשר באנו וטענו כמה פעמים, שאי אפשר לקפח את המגזר החרדי היות והוא לא שונה מכולם, שהרי יש קריטריונים ומי שעונה עליהם יש להכניס גם אותו, הוא ענה "לא, אין לנו כסף בשבילם".

משולם נהרי: לכן כפי שאמרתי קודם, שר הרווחה זבולון אורלב אשר קבע את המדיניות הזאת והציע את המהפך, הוא יכול היה להצטרף לישיבה הזאת כאיש מקצוע ולהתמודד גם מבחינה מקצועית.

משולם נהרי: מה שאני רוצה לומר, שבזמנו המגזר החרדי ביקש להיכנס לאגודה לקידום החינוך ולא היה אחד שלא דחה אותם כל הזמן.

משולם נהרי: היתה לנו אפשרות ללכת לבג"צ ולהגיד שזה אי שוויון, היות ואתה לוקח מגזר שלם "וזורק" אותו ודווקא מגזר שיש לו הרבה מאוד פנימיות.

משולם נהרי: כאמור, יכולנו ללכת לבג"צ והיה בג"צ מוכן אבל אני אמרתי שבמקום לריב אנחנו יכולים ללכת ולהביא כסף מהאוצר.

משולם נהרי: הבאנו כסף מהאוצר ואמרנו למגזר החרדי "בואו" ותהיה תקנה נפרדת במקביל לאגודה לקידום החינוך.

משולם נהרי: וכך זה נגמר בטוב לכולם, מבלי לפגוע באף אחד וגם לא לקחנו כסף מאף אחד.

משולם נהרי: אף פעם לא שמעתי שמעליית הנוער שואלים, איפה החרדים?

משולם נהרי: אותם אנשים שהיו אחראים כאשר זבולון אורלב עוד היה מנכ"ל משרד החינוך ויו"ר ועדת החינוך.

משולם נהרי: מעולם לא שמעתי אותו שואל, איך יתכן שאין חרדים בעליית הנוער.

משולם נהרי: אבל אמרתי שגם את זה נפתור, עליית הנוער תטפל בקבוצה, האגודה לקידום החינוך ומת"ן, ואנחנו כבר נביא את הכסף.

משולם נהרי: והבאנו עוד, כי היו תלמידים שלא החזיקו אותם.

משולם נהרי: בתקנה הזו, שלדעתי היא תקנה עלובה, אתה מדבר על 500 ₪ לתלמיד לחודש לעומת 1,500 או 1,800 ₪ בשירות הילד והנוער.

משולם נהרי: האם בדקתם את הנתונים כמה יש בשירות הילד והנוער?

משולם נהרי: האם שמענו נתונים כמה מוסדות חרדיים יש שם?

משולם נהרי: אני רוצה לראות נתונים על שירות הילד והנוער.

שאול יהלום: הרי אדם שחושב שמשהו לא בסדר ומרעים איתו, כאשר הוא מנהל את העניין אז הוא צריך לנהוג בדרך אחרת.

שאול יהלום: אז הוא בא למנכ"ל ואומר לו, לכם יש רק מגזר אחד שאתם עוזרים לו וזו האגודה לקידום החינוך, אז או שאתם מפזרים זאת לכמה מגזרים, או שניצור עמותות שונות.

שאול יהלום: אז במשרד העבודה והרווחה, היה צריך להיות אותו הדבר.

שאול יהלום: כלומר, משרד העבודה והרווחה צריך להתנהג עם המגזרים האחרים, בדיוק כמו שהתנהגו איתך בהתחלה.

משולם נהרי: מתוך סקרנות, בדקתי שתי תקנות כדי לבדוק תקנה מול תקנה.

משולם נהרי: בדקתי את התקנה שהיו בה 52 מיליון ומשם הורידו 2.8 מיליון בערך, עשיתי חישוב ומצאתי שמהתקנה הזאת הורידו כמעט 5%.

משולם נהרי: בתקנה השניה, ששם יש 350 ומשהו של שירות ילד ונוער, הורידו 143 אלף שקל שזה 0.04%.

משולם נהרי: מה בדיוק קרה שם, האם מישהו עשה טעות?

משולם נהרי: לגבי פנימיות יום במשרד החינוך, כמה יש שם לחרדים וכמה יש לממ"ד?

משולם נהרי: ומדובר בסכום אסטרונומי, 160 מיליון.

משולם נהרי: אני הולך עם זה לבג"צ, אני רוצה לראות מה האחוז שלנו, שהרי איפה שיש גן ובי"ס צריך שיהיה לכולם.

משולם נהרי: בלי נדר, אני הולך לבג"צ עם כל התחומים של ממ"ד במשרד החינוך ויש לי את כל החומר הנחוץ בנושא.

משולם נהרי: אם השיטה היא ללכת נגד החרדים, אני לא אשאיר שום חלקה אם זה בשעות, בהסכמים קואליציוניים או בדו"ח שושני.

משולם נהרי: אני שואל, כמה מוסדות יש של ממ"ד, שאינם יכולים לעמוד בקריטריונים של האגודה לקידום החינוך והספורט?

משולם נהרי: גם מי שרוצה חינוך תורני.

שלמה בניזרי: יכולתי לקצץ בתעריף, יכולתי להגיד אין כסף לכו למשרד הביטחון.

דב גולדברגר: אני אומר פה באופן ברור ביותר, אם בבדיקות שלנו היה מתברר ש- 50% נניח מהתקנה של מוסדות ציבור הולך לישיבות חרדיות וב- 50% הנותרים נהנים גם אחרים שרוצים ללמוד בישיבות או באולפנות, אף אחד לא היה נוגע בזה.

דב גולדברגר: אנחנו לא מתכוונים לקחת 97% ולהעביר למישהו אחר.

דב גולדברגר: מה שאנחנו רוצים לעשות זה לאפשר גם למשפחה עובדת, המתפרנסת בשכר מינימום ורוצה גם היא לשלוח ילדים לחינוך פנימייתי, אם זה תורני או ישיבתי או באולפנא, שגם היא תוכל לקבל תמיכה.

דב גולדברגר: יש הרבה מאוד משפחות שלא שולחות את הילדים שלהם לישיבות ולאולפנות, כי קשה להן וגם להן מותר לקבל תמיכה כדי שגם הילדים שלהן יזכו לחינוך כזה.

דב גולדברגר: יש כאלה שבכל זאת שולחים את הילדים והם "נחנקים" וקשה להם והם אינם מקבלים את התמיכה הזאת.

דב גולדברגר: מה שאנחנו מבקשים לעשות, זה שחלק מהכסף יופנה גם למי שעובד ומתפרנס מעט, כדי שגם הוא יוכל לקבל תמיכה.

דב גולדברגר: זה הרעיון, וזה לא יהיה 97% אלא 50% או 40% אבל גם לעזור לאלה שאמנם עובדים אבל משתכרים מעט.

שאול יהלום: כל מה שאני מבקש מכאן בישיבה זה לבוא ולומר, אני מניח שקצב הגידול הבריא והנכון שאתה פה יוצר, בגלל שאתם נמצאים היום באוגוסט אז קצב הגידול של התקנה השנייה לא יהיה 50%.

שאול יהלום: נניח שהתקנות יפורסמו הכי מהר בעוד שבועיים, שבוע או שבועיים לפני תחילת שנת הלימודים.

שאול יהלום: עכשיו אני בא ואומר: אם המצוקה של הציבור שלא קיבל, כל כך ענקית וחזקה שבתור מחכים 5,000 ילדים שעומדים בקריטריונים, ויושבות הועדות.

שאול יהלום: מה יהיה אם ב- 1 באוקטובר מתברר לך שבמסלול אחד לקחו 1,000 וכאן עומדים בתור 5,000 ילדים.

יחולק 9,000: האם יש עוד קריטריונים דומים לזה ששיניתם.

יחולק 9,000: כלומר עבודה מול ללא עבודה, בית מול ללא בית וכו'?

שאול יהלום: אני מציע שאנחנו נתכנס כאן בתחילת מושב הכנסת, ונראה מה קורה ונדע.

שאול יהלום: לדעתי וכפי שאנחנו מבינים, יפתחו זאת לעוד מסלול.

שאול יהלום: אמנם נדבר בעוד שנה, אבל אני לא רואה שיש היום את הנהירה הגדולה, ולא בגלל שלא צריך אלא להפך הצורך הוא גדל, אבל כמו היום בערב ספטמבר כאשר אתה נותן לאדם אפשרות נוספת, אני חושב שלא תהיה נהירה.

שאול יהלום: לכן אני בא ואומר, הקריטריון של הבית ישתנה לפנימיית יום וזה יהיה גם אצל החרדים.

דב גולדברגר: יש משפחות שעובדות ושולחות את הילדים שלהם ללמוד במסלול שיש בו גם בגרות ועולים חדשים שגם הם רוצים בחינוך ישיבתי ותורני וגם להם מגיע.

שאול יהלום: אני אומר כך, ברגע שאנחנו מגלים שבאיזה שהוא מקום משאבים ניתנים רק למגזר אחד, כשיש מגזרים אחרים שצריכים את אותו משאב, זה לא בסדר ולא טוב.

שאול יהלום: אנחנו כנציגים של תנועות, צריכים להקפיד על כך כל אחד במשרדו.

שאול יהלום: אני אומר זאת כשיעור מדברי משולם נהרי, כפי שכאב לו לדבריו שנניח עמותות לא נתנו מספיק לציבור החרדי, הוא הבין שהוא צריך ליצור אלטרנטיבה.

שאול יהלום: אני אומר למנכ"ל, אם יש לך הוכחות אחרות בבקשה.

שאול יהלום: אבל אומר שר העבודה והרווחה הקודם: "אני אולי עשיתי תוספות, וזה נכון, אבל לא פגעתי בקיים.

שאול יהלום: כלומר, היו הרבה דברים שהייתי יכול להגיד שזה שירות לאומי והייתי יכול לצמצם".

שאול יהלום: עוד הוא אומר: "יכול להיות שהוספתי, והבאתי כסף, אבל לא נגעתי בדבר קיים בבשר החי שחשוב לכם".

שאול יהלום: אם יש הוכחות אחרות צריך להביא, לי בכל אופן זה לא זכור.

שאול יהלום: אני בא ואומר, בגישה פוליטית, גם אנחנו לא צריכים ליצור מצב של חתכים בבשר החי.

שאול יהלום: אם יש דבר שאנחנו רואים אותו כדבר של עיוות, ואני מקבל ב- 100% שמצאתם פה עיוות מפני שיש ילדים גם במגזר אחר ו- 97% זה מוגזם ולא יכול להיות, אז צריך לתקן את העיוות הזה.

שאול יהלום: אבל אני אומר שהתיקון צריך להיות כזה שהוא לא יהיה "מכת מוות", הוא צריך להיות בצורה שאפשר לחיות איתו כמו למשל אם נניח שהם היו אומרים, בשנה הבאה אנחנו מקצצים 20% ו- 50% בשנה שאחרי זה.

שאול יהלום: אני חושב שהמציאות מכתיבה את זה, ואני חושב שכך יהיה.

שאול יהלום: לכן צריך לשבת איתם במשרד ולהסביר להם, כי יכול להיות שכבר היום הם צריכים להעביר חלק מהילדים לפנימיות יום, כדי לקבל את הקריטריון הזה.

שאול יהלום: לכן אני פונה ואומר, לעשות את הכל בחוכמה על מנת שאפשר יהיה לשאת את המכה הקשה, כשתבוא, לאורך זמן.