ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 41, 2003-07-15 11:00

שאול יהלום: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שאול יהלום: על סדר היום הצעת חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 13) (פיטורים שלא כדין – ענישה), התשס"ג-2003 שהיא הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת אבשלום וילן.

שאול יהלום: אני רוצה להזכיר לחברי הוועדה שבהצעת החוק היו שני נושאים.

שאול יהלום: זה היה נושא אחד, והיה עוד נושא שמאחר שהממשלה התנגדה לו אנחנו פיצלנו את החוק והשארנו רק את הנושא הראשון, שהוא בהסכמה.

שאול יהלום: אנחנו נדון עכשיו על הנושא שהוא בהסכמה.

שאול יהלום: אנחנו מכינים את הצעת החוק לקראת קריאה שנייה ושלישית.

שאול יהלום: ננסה להעביר אותה בקריאה שנייה ושלישית ב"יום המילואים".

שאול יהלום: גברתי היועצת המשפטית, אנא הואילי לקרוא את הסעיפים ולהסביר אותם.

ג'ודי וסרמן: מדובר בתיקון לחוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) – הוספת סעיף עונשין לצד ההוראות האזרחיות הקבועות בחוק הזה לגבי מי שמפטר חייל מילואים במהלך שירות המילואים או עד 21 ימים לאחר תום שירות המילואים.

ג'ודי וסרמן: ההוראה העונשית הקבועה כאן היא כדלקמן: סעיף 1 – הוספת סעיף 41א1 "בחוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה), התש"ט-1949 (להלן – החוק העיקרי), אחרי סעיף 41א יבוא: "41א1 - עונשין בעל מפעל העובר על הוראות סעיף 41א(ב), דינו – הקנס הקבוע בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין, התשל"ז-1977.

ג'ודי וסרמן: " " משמעותו קנס מרבי של 67,300 שקלים חדשים.

אבשלום וילן: בטח מחר זה יירד אם יהיה מדד שלילי.

ג'ודי וסרמן: קודם לא היתה ענישה פלילית, היתה סנקציה אזרחית בלבד של עד 5 פעמים השכר של העובד.

אבשלום וילן: זה לא היה מוגדר כעבירה פלילית, זאת היתה הבעיה.

ג'ודי וסרמן: סעיף 2 – הוספת סעיף 45א "אחרי סעיף 45 לחוק העיקרי יבוא: "45א - מפקח לעניין אכיפה פלילית

ג'ודי וסרמן: סעיף 2 – הוספת סעיף 45א "אחרי סעיף 45 לחוק העיקרי יבוא: "45א - מפקח לעניין אכיפה פלילית כאן ניתנות סמכויות פיקוח לפקחים של משרד העבודה, שאמורים לפקח גם על עניין פיטורים שלא כדין.

שאול יהלום: הם רשאים להטיל את הקנס?

דלית רנרט: בית-הדין לעבודה יוכל לפסוק הטלת קנס אחרי שאנחנו נגיש כתב אישום בסיום מהלך החקירה.

שאול יהלום: יש מפקחים כאלה?

דלית רנרט: יש היום 3 מפקחים.

שאול יהלום: למה בבית-המשפט?

שאול יהלום: אם ניקח את חוק שעות עבודה ומנוחה, שאני אולי בקיא בו יותר - - -

דלית רנרט: שם יש קנס מנהלי, לפי חוק העבירות המנהליות.

דלית רנרט: כאן מדובר בקנס מכוח החוק העיקרי, שמוסמך להטיל אותו אך ורק בית-הדין לעבודה.

דלית רנרט: אפשר אולי בתנאים מסוימים להפוך עבירה לפי חוק ראשי לעבירה לפי חוק העבירות המנהליות.

שאול יהלום: צריך לקבוע את זה בחוק?

דלית רנרט: כן.

דלית רנרט: בנפרד.

שאול יהלום: קודם כול, אני מציע שנעשה חוק כזה.

שאול יהלום: אני לוקח לעצמי את הזכות שיהיה גם חוק מנהלי.

שאול יהלום: למה להגיש כל תלונה כזאת רק לבית-משפט?

שאול יהלום: זה מסבך.

ג'ודי וסרמן: את זה נעשה בשלב הבא.

דלית רנרט: בחלק מחוקי העבודה הפכנו את העבירות לעבירות מנהליות כאשר ראינו שיש מקום לפי מהות העבירה להפוך אותה לעבירה מנהלית שבצדה קנס מנהלי, שהוא נמוך יותר.

שאול יהלום: אבל כאשר את עוברת לעבירה מנהלית, זה לא סותר את המסלול של פנייה לבית-המשפט.

שאול יהלום: זה עוד מסלול.

שאול יהלום: מי מתנגד לו?

תמר בורשטיין: כעת זה לא על הפרק אבל באופן כללי מדובר בעבירה שלא מתאימה להליך מנהלי.

תמר בורשטיין: הליך מנהלי הוא הליך פשוט לפיו כאשר פקח רואה הפרה, הפרה גלויה וברורה, הוא יכול להגיש דוח.

תמר בורשטיין: העבירה שלפנינו תלויה ביסוד נפשי של מודעות, שצריך יהיה להראות לבית-המשפט, להוכיח שאכן המעביד ידע שמדובר בחייל שנמצא במילואים.

תמר בורשטיין: יתכן שתהיה לו טענת הגנה שהוא לא ידע על כך וזה יצטרך להתברר בבית-משפט.

תמר בורשטיין: זה לא מצב שפקח על סמך המצב שלנגד עיניו יכול להגיש דוח אלא זה עבירה שצריך יהיה להוכיח את קיום יסודותיה.

ג'ודי וסרמן: לעניין ההוכחה, אני רוצה להעיר את תשומת לב הוועדה שבנוסח שעבר קריאה ראשונה נקבע שהסעיף הזה הוא מסוג העבירות של אחריות קפידה, זאת אומרת שלא צריך להוכיח את היסוד הנפשי.

ג'ודי וסרמן: בנוסח שהובא לכאן על-ידי הממשלה, מה שמונח בפנינו, ביטלו את הקביעה שמדובר בסוג העבירות של אחריות קפידה, כלומר צריך להוכיח את קיום היסוד הנפשי.

ג'ודי וסרמן: אולי הממשלה תסביר למה הם חושבים שזה מסוג העבירות שמחייבות הוכחת יסוד נפשי.

ג'ודי וסרמן: הצעת החוק שונתה וזה יהיה מסוג העבירות שכן צריך להוכיח בהן יסוד נפשי.

אבשלום וילן: מה זה "יסוד נפשי" לצורך העניין?

תמר בורשטיין: זה מודעות וידיעה של המעביד שהעובד היה חייל מילואים.

תמר בורשטיין: אנחנו לא מוותרים על הצורך להוכיח שהמעביד ידע שהעובד במילואים.

תמר בורשטיין: זה לא עבירה שתתקיים כאשר המעביד יגיד שהוא בכלל לא קיבל הודעה, וכך אכן צריך להיות כיוון שהיסוד הזה של ידיעה שמדובר בחייל במילואים הוא יסוד חשוב.

תמר בורשטיין: אם הוא לא מתקיים אכן לא צריכה להיות עבירה.

תמר בורשטיין: אנחנו חושבים שבעבירה מעין זאת לא ניתן לוותר על יסוד נפשי של מודעות או על רשלנות.

שאול יהלום: הרי כל חייל שמקבל צו מילואים, נדמה לי שעל הצו כתוב: "אתה חייב להודיע למעביד".

חזקיה ישראל: לעתים הם לא מודיעים.

תמר בורשטיין: אם הוא לא מודיע זה לא עבירה אם המעביד פיטר את העובד, וזאת גם לא צריכה להיות עבירה כיוון שאין בעיה להודיע.

שאול יהלום: המפקח לא יכול לבדוק האם חייל המילואים הודיע למעביד?

תמר בורשטיין: בית-המשפט צריך לבדוק את זה.

ג'ודי וסרמן: סעיף 3 – תחילה ותחולה "תחילתו של חוק זה 90 ימים מיום פרסומו (להלן – יום התחילה), והוא יחול על פיטורים שאירעו ביום התחילה ואילך.

ג'ודי וסרמן: " גם כאן יש שינוי לעומת הנוסח שעבר בקריאה הראשונה.

ג'ודי וסרמן: בקריאה הראשונה היה מדובר על תחילה 30 ימים מיום הפרסום ועכשיו זה 90 ימים.

דלית רנרט: אנחנו צריכים בכל זאת זמן להיערך לחוק.

דלית רנרט: מסתבר, וזאת הסיבה שקבענו את זה כעבירה, שמעסיקים בכלל לא מודעים לצורך שלהם לקבל היתר לפטר, והם אפילו ניזוקים מזה שהם לא מכירים את החוק מכיוון שיתכן שבמצבים מסוימים הם כן היו מקבלים היתר.

דלית רנרט: צריך לעשות עבודה שכרוכה בפרסום ההוראה לכלל הציבור.

דלית רנרט: צריך לעשות עבודה ברמת התיאום, לא המשרדית, שגם כך אנחנו נדרשים לה כאשר אנחנו לוקחים על עצמנו כמשרד לאכוף טיפול בעבירה, אלא אנחנו צריכים לעשות כאן עבודת תיאום בין-משרדי בין שני גופים מנהליים, בין ועדות התעסוקה במשרד הביטחון ובין מחלקת האכיפה במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לגבי האופן שיועבר החומר.

דלית רנרט: זה כרוך בגיבוש נהלים להעברת חומר.

דלית רנרט: יש שקיפות, חייל שמתלונן רשאי לדעת תוך איזה פרק זמן מועברת תלונתו על פיטורים בזמן מילואים למשרד העבודה.

דלית רנרט: מעבר לכך, כאשר יוגש כתב-אישום צריך להיות גם איזה תיאום בין לשכות משפטיות.

דלית רנרט: אנחנו מקבלים אינפורמציה ומעבירים אינפורמציה בחזרה.

דלית רנרט: כל צורת ההיערכות לקראת החלת הסעיף הזה, אף שהסעיף עצמו פשוט, בהחלט דורשת עבודה.

שאול יהלום: יהיו לך 30 ימים להיערך.

דלית רנרט: 30 ימים לא מספיקים.

שאול יהלום: מדוע?

דלית רנרט: אנחנו צריכים להפיץ, אנחנו צריכים לפרסם את הוראת החוק הזאת בעיתונים.

דלית רנרט: אני מניחה שלצורך העניין הזה נזדקק לעזרת התאחדות התעשיינים.

דלית רנרט: צריך לתת זמן קודם כול לציבור להיערך לקראת ההוראה.

דלית רנרט: דבר שני, אנחנו צריכים לתאם.

שאול יהלום: הרי ההוראה קיימת, החוק קיים.

שאול יהלום: זה רק תוספת עונש.

דלית רנרט: העונש הזה הוא עונש משמעותי וצריך להזהיר את הציבור.

שאול יהלום: תסבירי לי מה לוקח 3 חודשים.

שאול יהלום: נניח שיפרסמו את החוק היום, לצורך העניין.

שאול יהלום: משרד העבודה, שהוא בדרך כלל משרד יעיל, רואה את החוק, יודע כבר היום שזה יפורסם, אתם הרי יודעים שנאשר את זה.

שאול יהלום: אז אתם צריכים להעביר הודעה ללשכת הפרסום הממשלתית שתופנה לכל המעבידים: "הרינו להודיעכם שמעכשיו זה גם עבירה פלילית".

שאול יהלום: ואז נשאר לכם עוד שבועיים לנוח, ואז אם מעסיק עובר עבירה מגישים נגדו כתב-אישום.

דלית רנרט: העניין הוא שאנחנו לא הצינור הישיר, לכן דרושה היערכות.

דלית רנרט: לצורך פתיחת הליך אכיפת החוק אצלנו, שמתחיל בחקירה ומסתיים בהגשת כתב-אישום, עוסקים בזה אגף הפיקוח והלשכה המשפטית.

שאול יהלום: איך זה ייעשה?

שאול יהלום: נניח שעברו 30 ימים – ואת בוודאי מסכימה שאפשר לפרסם תוך 30 ימים – ואז חייל מילואים מפוטר מעבודתו.

שאול יהלום: הוא פונה אליכם.

עזי פרל: הוא פונה קודם אלינו במשרד הביטחון.

שאול יהלום: הוא פונה למשרד הביטחון.

שאול יהלום: למשרד הביטחון גם יש 30 ימים והוא נערך.

שאול יהלום: ואז משרד הביטחון כותב: "נא להגיש כתב אישום נגד האיש הזה והזה, בדקנו, שלחנו מפקח, המפקח בדק פה ושם".

שאול יהלום: זה ייקח חודש עד שהוא יבדוק ויגיש כתב-אישום.

דלית רנרט: אני מאמינה שלאחר שאנחנו ניערך יחד עם משרד הביטחון הדברים יעבדו כמו שצריך.

דלית רנרט: אלא שמנהלת אגף האכיפה, גברת ציפי שיינקמן, צריכה לשבת עם מר עזי פרל ולקבוע כללים להעברת תיקים.

שאול יהלום: כמה זמן זה לוקח?

עזי פרל: 24 שעות.

עזי פרל: אין בעיה.

דלית רנרט: זה לוקח זמן.

דלית רנרט: אדוני מוכן לאפשר לנו 60 יום, אם לא 90 יום?

שאול יהלום: אני לא מוכן לאפשר לך אפילו 30 ימים, לא הייתי נותן יותר משבועיים, אבל אם כך זה הופיע בחוק המקורי אז נקבל את זה.

שאול יהלום: אבל 90 יום?

שאול יהלום: זה הרי לא פרץ עבירות.

שאול יהלום: כמה מקרים היו לנו בשנה האחרונה?

עזי פרל: בשנה האחרונה היו 274 פניות.

אבשלום וילן: אני חושב ש-30 ימים, עם כל הכבוד, זה מספיק.

אבשלום וילן: מסבירים פה על תיאומים.

אבשלום וילן: גם כך זה פרוצדורה מסובכת.

אבשלום וילן: נניח שמר פז כהן העוזר שלי יוצא למילואים ואני מפטר אותו.

אבשלום וילן: הוא יגיש תלונה לוועדה של משרד הביטחון, משם זה יעבור לוועדת העבודה, ישלחו מפקח לבדוק, לתחקר אותי, אני "אמרח" את המפקח, ואז יתחיל ההליך המשפטי.

אבשלום וילן: נניח שהעוזר שלי הוא בחור צעיר שיש לו משפחה וילדים.

אבשלום וילן: עד ש כל העניין יגיע לבית-המשפט תחלוף לפחות שנה.

אבשלום וילן: זה תחנות הצדק.

אבשלום וילן: אז "90 ימים"?

שאול יהלום: אני מציע שמשרדי הממשלה יטפלו בעניין הזה בחצי המהירות שהם טיפלו נניח בתכנית הכלכלית או בחוק ההסדרים.

שאול יהלום: אני אתן לך דוגמה.

שאול יהלום: גברת חד-הורית אחת התחילה לצעוד מהדרום לכאן וכבר אתמול פתאום יש תכנית איך לעזור לה.

שאול יהלום: אם רוצים, אפשר.

שי סומך: אני מבקש שזה יהיה קצת יותר מ-30 ימים, וזה מנקודת הראות של המעביד.

שי סומך: צריך לזכור שהליך הפיטורים הרבה פעמים הוא לא מהיום למחר אלא הוא לוקח כ-30 ימים.

שי סומך: יש הודעה מוקדמת.

שי סומך: אני חושב שחשוב שיהיה פרסום, ולמשרד הביטחון יש אפיק של פרסום, במשך תקופה מסוימת ואז המעסיקים יידעו שהפיטורים של אדם בעת שירות המילואים שלו הוא עבירה פלילית והם עלולים לשאת בקנס גבוה מאוד.

שי סומך: אני חושב שהפרסום הזה באמת חשוב מאוד לכולם.

שאול יהלום: נקבל את החוק עכשיו, אחרי 10 ימים יהיה פרסום והמעביד יקרא את זה.

שאול יהלום: אז אתה אומר: אוי, הוא מוריד את הראש כי לפני שבועיים הוא פיטר עובד.

שאול יהלום: אז שיחזיר אותו לעבודה תוך 24 שעות.

שאול יהלום: מה הבעיה?

שאול יהלום: תסביר לי, לפי ההיגיון שלך, מה יקרה פה.

שאול יהלום: הוא פיטר אותו לפני 3 חודשים?

שאול יהלום: שיחזיר אותו.

דלית רנרט: הרי מדובר בהוראה פלילית.

שי סומך: החוק הוא לא רטרואקטיבי.

שאול יהלום: אתה אמרת שהפיטורים לוקחים זמן רב והוא צריך להיערך לפיטורים.

שי סומך: יש הודעה מוקדמת.

שאול יהלום: אז מה?

שאול יהלום: מה הבעיה?

שאול יהלום: הוא רואה שזה דבר חדש, הוא יזהר שמונה פעמים, ואם הוא עשה את זה כבר אתמול - - -

אבשלום וילן: אבל זה לא דבר חדש.

אבשלום וילן: היושב-ראש היה בעבר שר התחבורה.

אבשלום וילן: בואו ניקח דוגמה מתחום התחבורה.

אבשלום וילן: כולנו יודעים את חוקי הנהיגה, מה מותר ומה אסור.

אבשלום וילן: נניח שעכשיו החליטו שמי שנוהג במהירות גבוהה מ-120 קמ"ש – זה הופך לעבירה פלילית.

אבשלום וילן: הרי גם לפני זה אסור היה לנהוג במהירות הגבוהה מ-120 קמ"ש, הכללים לא השתנו.

אבשלום וילן: יודעים שמגבירים את הענישה על דברים שהם ממילא אסורים.

אבשלום וילן: אם היינו פתאום משנים את המצב לגמרי, מילא, אבל המעסיק יודע שאסור לו לפטר עובד שיצא למילואים.

אבשלום וילן: עכשיו מחמירים את הסנקציה למען יראו וייראו, כדי שיבינו שאין משחקים.

אבשלום וילן: אני לא יודע למה אתם מתעקשים.

דלית רנרט: זה לא החמרה של סנקציה.

דלית רנרט: מעסיק מחויב על-פי החוק במישור האזרחי לתת הודעה מראש שלושים ימים לפני הפיטורים.

דלית רנרט: עד היום הוא ידע שיכולה להיות סנקציה אזרחית אבל הוא לא יהיה עבריין, והוא כבר שלח הודעה מוקדמת, ופתאום יתברר לו תוך שלושים הימים האלה שהוא הפך להיות עבריין.

דלית רנרט: עד היום הוא לא היה עבריין, לפי החוק הקיים.

אבשלום וילן: הוא באמת עבריין.

אבשלום וילן: אני אומר לך שהוא עבריין מוסרי, ועכשיו יהיה גם עבריין פלילי, ואני לא יודע מה גרוע יותר.

דלית רנרט: אתם אומרים, יתכן שבמידה רבה של צדק, שיחזירו אותו לעבודה.

דלית רנרט: אבל בתי-הדין לעבודה לא כופים בקלות רבה החזרה לעבודה.

דלית רנרט: זאת סנקציה שהיא מאד-מאוד יוצאת דופן.

אריה אלדד: אנחנו לא רוצים לכפות.

אריה אלדד: כאשר יסתבר למעביד שהוא עבריין, הוא בעצמו יחזור בו מהפיטורים.

דלית רנרט: אנחנו מבקשים שיהיו לפחות 60 ימים.

שאול יהלום: אני רוצה להזכיר לך שאנו נמצאים בתקופת חירום ומגייסים מילואים לצורך מלחמה בטרור.

שאול יהלום: את אומרת שיכול להיות שמעביד בתקופה שאנחנו מדברים בה – 90 הימים הבאים – ב-3-4 החודשים הבאים פתאום יגיד: "רגע, אני הופך לעבריין".

שאול יהלום: מה הוא יעשה?

שאול יהלום: הוא יחזיר את העובד.

שאול יהלום: אולי בזכות החוק הזה, אם נקצר מ-90 ימים ל-30 ימים, נוכל להחזיר 20-30 עובדים.

שאול יהלום: את אומרת לו: מי שפיטרת עד עכשיו, נסלח לך – זה רוח הדברים שלך – אתה לא עבריין, אבל תדע לך שבעוד 90 ימים תהיה עבריין.

שאול יהלום: את יודעת למה זה יכול להוביל?

שאול יהלום: שהוא יגיד: אני עכשיו אפטר מהר.

שאול יהלום: אם הוא "שם עין" על איזה עובד, הוא יפטר אותו.

שאול יהלום: להיפך, אנחנו צריכים לעצור את זה מייד.

אבשלום וילן: תוך 90 ימים הוא יכול לפטר את מי שהוא רוצה.

אבשלום וילן: זה נופל על תקופת החגים הבאים עלינו לטובה, עד 1 בנובמבר הוא ינקה את הכול.

תמר בורשטיין: מדובר רק על אנשים שיוצאים למילואים.

אבשלום וילן: הוא ינצל את ההזדמנות.

שאול יהלום: אם נאפשר 60 ימים נעמיד בסכנה את אלה שיוצאים למילואים.

תמר בורשטיין: אני רוצה לחזק את דבריה של גברת דלית רנרט, בהיבט של התחום הפלילי הנקי.

ג'ודי וסרמן: זה לא הוראה רטרואקטיבית.

תמר בורשטיין: יש לה משמעות רטרואקטיבית מסוימת שמטרידה אותי.

תמר בורשטיין: מאחר והוראת התחולה מדברת על פיטורים שאירעו ביום התחילה, כאשר תחילת המעשה יכולה להתחיל בהודעה שנמסרה קודם לכן, במובן הזה לחוק יש משמעות רטרואקטיבית מסוימת.

ג'ודי וסרמן: אז בואו נתקן את הוראת התחילה, נאמר שהודעת הפיטורים נמסרה 30 יום מיום פרסום החוק ואילך.

ג'ודי וסרמן: אפשר לכתוב את זה.

תמר בורשטיין: הבנתי שיש בזה בעיה בשל הקבלה מתחום דיני העבודה.

תמר בורשטיין: הפשרה שאנחנו מצאנו היתה שהחוק יתחיל 60 ימים מיום פרסומו כדי לטשטש את בעיית הרטרואקטיביות.

תמר בורשטיין: מבחינתי אפשר היה לכתוב כפי שאת מציעה.

קריאה: הודעה מוקדמת זה שבועיים מראש.

שאול יהלום: אבל ממתי אתם מגינים על נושא רטרואקטיבי שהוא בחטא?

תמר בורשטיין: להיפך, אנחנו מגינים על כך שחוקים לא יהיו רטרואקטיביים.

ג'ודי וסרמן: אני לא מבינה עדיין את הניואנס הרטרואקטיבי שאתם מדברים עליו.

דלית רנרט: אנחנו לא רוצים להיות במצב שלמעשה תינתן הודעה מוקדמת לפני שהעובד יצא למילואים – אם כי אם היא תיכנס לתוקף בזמן שהוא במילואים אז לכאורה אין בעיה.

אבשלום וילן: הוא מקבל את הצו 30 ימים לפני זה והוא חייב להודיע למעביד.

אבשלום וילן: יש פה פרוצדורות.

שאול יהלום: מר סומך, האם אתה סבור שאם נכתוב "30 ימים" תהיה כאן בעיה של רטרואקטיביות?

שי סומך: לא תהיה.

תמר בורשטיין: ההצעה היתה להכניס את המילה "הודעה" לתחולה.

שי סומך: אני לא מציע להכניס את המילה "הודעה" לתחולה.

שי סומך: האקט האסור הוא הפיטורים, כלומר סיום יחסי עובד-מעביד.

שי סומך: ההודעה היא ראיה.

שאול יהלום: לגבי האקט האסור אין שום בעיה משום שהוא יידע על כך שלושה שבועות מראש.

שאול יהלום: זה יזרז אתכם לפרסם את המודעה מייד, זה הכול.

שאול יהלום: ובכן רבותי, זה הנוסח.

שאול יהלום: אנחנו מציעים להחזיר את ה-"30 ימים".

אבשלום וילן: ב"יסוד הנפשי" אין בעיה?

אבשלום וילן: מה שהם אמרו מקובל עליך?

ג'ודי וסרמן: זה בסדר, שהמעביד יידע שהוא מפטר עובד במילואים.

ג'ודי וסרמן: אם החייל מקיים את החיוב שלו על-פי חוק להודיע למעביד, אין בעיה.

ג'ודי וסרמן: מדובר על מצבים בהם החייל לא הודיע והוא לא קיים את הצד שלו, אז המעביד לא יידע.

תמר בורשטיין: אז גם אין פגם מוסרי למעביד.

אריה אלדד: אני מציע לצבא לרשום על הצו שמגיע לחייל הדגשה: "חייל מילואים, עליך להודיע למעביד", כמו שכתוב היום, "ואם לא תודיע והמעביד אינו יודע לא תוכל להתלונן אחר-כך".

ערן יוסף: זה לא מדויק.

ערן יוסף: לכאורה אין קשר בחוק בין החובה של העובד להודיע לבין החובה של המעסיק לא לפטר.

ערן יוסף: זאת אומרת, גם אם העובד לא הודיע מראש את מספר הימים שהוא צריך אבל המעסיק יודע היום שהבן אדם במילואים, אסור לו לפטר אותו.

אריה אלדד: אולי הוא לא יודע.

אריה אלדד: אולי העובד פשוט נעלם לו ולא הודיע לאף אחד.

אבשלום וילן: במבצע "חומת מגן" גייסו בערב החג אנשים ב"צו שמונה" מהיום להיום.

אריה אלדד: אני חושב שבכל זאת, אם המעביד יכול להגיד: נעלם לי האיש, לא ידעתי, לא שמעתי, הוא לא אמר לי, ואני פיטרתי אותו – זה טענת הגנה סבירה.

שאול יהלום: אז הוא ייצא זכאי.

אריה אלדד: לכן אני חושב שעל הצווים צריך להודיע: חייל מילואים יקר, שים לב, עליך להודיע למעביד.

שאול יהלום: הם אומרים לך שיכול להיות מצב שהמעביד יידע שלא על-פי הודעת החייל, למשל כי אשתו של החייל הודיעה לו או כי הוא ראה אותו בתחנת הסעה לחיילים.

שאול יהלום: ואז אם אתה כותב את זה, מחר זה יכול לבוא לרעת החייל.

שאול יהלום: בבית-המשפט הסניגור של המעביד יגיד שהחייל לא מילא את מה שכתוב למטה, וכתוב למטה שאם אתה לא ממלא זה מוריד מהעבירה הפלילית.

שאול יהלום: לכן לא צריך לתת למעביד את העילה הזאת.

דלית רנרט: חוק חיילים משוחררים קובע חובה להודיע.

שאול יהלום: אני מסכים שיהיה כתוב שהחוק קובע אבל לא להגיד שאם החייל לא יודיע לא מוטלת אחריות על המעביד.

אבשלום וילן: חבר הכנסת שאול יהלום צודק.

אבשלום וילן: חבר הכנסת אלדד, אל תיתן עילה למעביד.

שאול יהלום: גם אם החייל עבר על החוק, זה לא נותן עילה למעביד לפטר אותו.

שאול יהלום: אנחנו ממליצים לכתוב בצו הקריאה: "עליך להודיע", ואם תרצו: "עליך להודיע על-פי החוק".

עזי פרל: כתוב היום: "חובה עליך להודיע".

ערן יוסף: החייל מצהיר, והוא שולח חזרה טופס הצהרה: יש בידי נעליים, יש בידיי כך וכך, וגם מצהיר "הודעתי למעביד כי אצא למילואים".

ערן יוסף: אם החייל מצהיר משהו שקרי - - -

חזקיה ישראל: אנחנו נגד פיטורי חיילי מילואים, זה דבר לא מוסרי ולא נכון.

חזקיה ישראל: יש לי הערה סמנטית.

חזקיה ישראל: כתוב כאן "בעל מפעל".

חזקיה ישראל: אמנם בחוק המקורי כתוב "בעל מפעל" אבל הציבור שקורא את זה חושב שזה מתייחס רק לבעל מפעל בפשט, לא מה שכתוב בחוק.

חזקיה ישראל: הכוונה פה שזה כל מעסיק ולא רק בעל מפעל.

חזקיה ישראל: קיבלתי תשובה שהחוק המקורי התייחס לבעל מפעל.

שאול יהלום: ומה אם במקום "בעל מפעל" נכתוב "מעסיק"?

ג'ודי וסרמן: אנחנו מתקנים את חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה), התש"ט-1949, סעיפים 41א ו-45.

אבשלום וילן: אולי אפשר לומר "בעל מפעל ומעסיק"

דלית רנרט: זה בעיה.

ג'ודי וסרמן: אי אפשר לשנות את המינוח כי לא יהיה ברור על מי מדובר.

שאול יהלום: למה בחוק המקורי נכתב "בעל מפעל" ולא "מעסיק"?

אבשלום וילן: כי לא היה מעסיק ב-1949, היו רק בעלי בתים.

שאול יהלום: אבל חוק חיילים משוחררים הוא חוק חדש יחסית.

ג'ודי וסרמן: כאן זה חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) מ-1949.

אבשלום וילן: ב-1949 היו בעלי מפעלים ומפא"יניקים, זה מה שהיה.

ג'ודי וסרמן: באמת ראוי יום אחד לתקן את כל החוק.

שאול יהלום: מתי נפסק ש"בעל מפעל" זה גם מעסיק?

ג'ודי וסרמן: זה כתוב בחוק, יש שם הגדרה.

חזקיה ישראל: אם רוצים להשיג הסברה טובה, לדעתי צריך לכתוב "מעסיק".

חזקיה ישראל: צריך לשנות את זה, לפחות בפרסומים.

שאול יהלום: עכשיו נשאיר כך ואנחנו נגיש הצעת חוק נפרדת שתתקן את זה.

חזקיה ישראל: לפחות בפרסומים שתהיה התייחסות ל"מעסיק" כדי שיידעו כל המעסיקים שיש סנקציה כזאת ולא רק בעלי מפעלים.

שאול יהלום: אני מעמיד את הצעת החוק להצבעה לקראת קריאה שנייה ושלישית על-פי הנוסח המונח לפנינו, בתיקון סעיף 3 שבמקום "90 ימים" יבוא "30 ימים".

שאול יהלום: הצבעה על הצעת חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) (תיקון מס' 13) (פיטורים שלא כדין – ענישה), התשס"ג-2003 בעד – 2 אין מתנגדים אין נמנעים הצעת החוק נתקבלה.

שאול יהלום: הצעת החוק נתקבלה והיא תועבר לקריאה שנייה ושלישית.

שאול יהלום: אני מברך את היוזם, חבר הכנסת אבשלום וילן.

שאול יהלום: תודה רבה.

שאול יהלום: הישיבה נעולה.