הוועדה המשותפת לוועדת הכספים ולוועדת החינוך והתרבות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 4, 2004-10-26 10:00

אברהם הירשזון: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים בנושא הצעת חוק ארוחה יומית לתלמיד, התשס"ד-2004.

אברהם הירשזון: תציג אותו מגישת הצעת החוק.

רוחמה אברהם-בלילא: הצעת החוק הזאת עברה בקריאה ראשונה לפני כ-3 חודשים והיא מוצגת כעת בפניכם.

רוחמה אברהם-בלילא: מטרת הצעת החוק לקדם את מפעל ההזנה, כאשר מפעל ההזנה כבר החל לפעול.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון להיום כ-50,000 תלמידים כבר מקבלים ארוחה יומית לתלמיד.

רוחמה אברהם-בלילא: זה מופעל בצורה עקבית ויסודית, בתיאום עם כל המשרדים – משרד החינוך, משרד ראש הממשלה וקרן סקטא-רש"י – על מנת לוודא שהמפעל הזה פועל כשורה בשטח.

רוחמה אברהם-בלילא: ברמה האישית אני חייבת לציין שביקרתי בשבוע שעבר בבית-שאן ושמחתי לראות שהמפעל הזה אכן יצא לדרך.

רוחמה אברהם-בלילא: בבית-שאן כ-2,500 תלמידים מקבלים כבר ארוחות, בלי יוצא מן הכלל.

רוחמה אברהם-בלילא: מה גם שבית-שאן היא אחת העיירות שמצבן הכלכלי לא שפיר ולכן ראש העירייה חשב שמחובתו להיכנס למפעל ההזנה.

רוחמה אברהם-בלילא: שמעתי גם את הטענות של השלטון המקומי על שיעור ההשתתפות שלהם במפעל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכרחה לומר, כפי שאמרתי גם בקריאה הראשונה, שהצעת החוק שלי תתואם עם משרד ראש הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מציעה שנעבור קודם כול על הנוסח שעבר בקריאה הראשונה.

רוחמה אברהם-בלילא: אשמח כמובן לשמוע את ההערות של הגורמים המקצועיים ושל חברי הכנסת.

חיים אורון: אני נגד החוק הזה ויש להניח שאני אצביע בסופו של דבר נגד ההצעה שיוחלט עליה כאן.

חיים אורון: אני יושב כאן כדי למזער נזקים וכדי להגיש הסתייגויות, שהמשמעות שלהן בעצם הפיכת החוק לחוק הזנה שיש לו כיסוי.

חיים אורון: כרגע מדובר על תרומות, וזה יפה מאוד, אבל לא יתכן שקיום החוק יהיה מותנה בתרומות.

חיים אורון: יש כאן כמה נוסחים ואני כבר לא יודע מה יהיה בסוף.

חיים אורון: בעצם אני יודע מה יהיה בסוף: חוק שמחלק את הנטל בין הרשויות המקומיות, שאין להן, ובין הממשלה, שאין לה, ובין ההורים, שההשתתפות שלהם תתחיל במעט ותגיע להרבה – זה יקבע את אופיו של החוק.

חיים אורון: אלה שלושה מלכודים שיהפכו את החוק הזה לסלקטיבי מאוד – למרות שבבית-שאן ובעוד שני מקומות זה התנהל יפה עד כה – כי החוק בנוי ביסודו על תשתית לא נכונה.

חיים אורון: זה הוויכוח שהתנהל כאן בישיבה הקודמת ואני לא רוצה לבזבז עכשיו את זמן הוועדה ולחזור עליו.

חיים אורון: אין מחלוקת על חשיבותו של מפעל מן הסוג הזה.

חיים אורון: אין גם מחלוקת – וזה עולה מדוח דברת, למרות שגם דברת בורח משאלת ההזנה – ברור לגמרי שמי שמדבר על יום לימודים ארוך, ולא בטווחים של 200 שנה, מדבר על הזנה.

חיים אורון: כאן קובעים בסיס כלשהו למערכת שאפשר להפעיל אותה באופן מדורג.

חיים אורון: אבל גם מערכת שבונים באופן מדורג צריכה להיות בנויה נכון.

חיים אורון: כאן היא בנויה מאוד-מאוד לא נכון, עם כל הכשלים האפשריים.

חיים אורון: במבנה הזה לא יספיק שינכשו עשב כאן או שם ואז הגינה תפרח.

חיים אורון: העשבים השוטים הללו יילכו ויגדלו עד כדי כך – וסליחה על הדימוי החקלאי שנפל עליי הבוקר אבל זה בהשפעת ראש הממשלה – שהם בעצם יחסלו את השדה, או שנקבל שדה עם יבולים כל-כך נמוכים שכולנו נגיד: לא רוצים את זה, עזבו אותנו מזה.

חיים אורון: היות ואתה מכיר אותי שפעלתי כך בכמה חוקים אז אני אפעל גם כאן בצורה הזאת.

חיים אורון: כל הבסיס הרעיוני של החוק הזה – לא עצם מפעל ההזנה אלא המתכונת המופיעה כאן – לפי דעתי שגוי.

חיים אורון: הצעת החוק משדרת משהו שגוי שאסור להתקדם בו.

חיים אורון: אבל נראה.

חיים אורון: בעיקר שאני רואה עכשיו הצעה נוספת על השולחן, שאני מבין שהיא הצעה של משרד ראש הממשלה, שהופכת את מפעל ההזנה לדבר אחר לגמרי.

חיים אורון: אבל לזה נגיע כשנדון בכל סעיף וסעיף.

23597: אני רוצה להגיב על מה שנאמר כאן.

23597: אני ראש עיריית דימונה.

23597: אני מייצג גם את דימונה וגם את מרכז השלטון המקומי.

23597: ראשית, אני מברך על הצעת החוק.

23597: סוף-סוף מישהו מתייחס לנושא מפעלי ההזנה.

23597: הגם שיש בעיות בדרך, המציעה שמה אותן באומץ על השולחן.

חיים אורון: היו שניים – אחד זרקו ואחד השאירו.

חיים אורון: אז קודם כול נברך את שני המציעים.

23597: שמעתי כעת את המציעה ואני מברך אותה.

חיים אורון: תברך את שני המציעים, גם את אלה שזרקו אותם, שלפי דעתי ההצעה שלהם טובה יותר מן ההצעה שלפנינו.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת אורון, בשם הוועדה אני מברך את כל מציעי החוק.

23597: גם אני מברך את כל המציעים למיניהם ולדורותיהם.

23597: אבל מה שמתחיל להתגבש עכשיו זה ההצעה שמונחת לפנינו, ואני שמח עליה.

23597: אם בבית-שאן ובדימונה מפעל ההזנה קורם עור וגידים אז אנחנו צריכים לעשות הכול כדי לעזור ולקדם את המפעל הזה.

23597: צריך להיזהר מאוד, יש כמה בעיות שמלוות את ראשי הערים שרוצים להיכנס אל תוך המפעל הזה.

23597: קודם כול, אני רוצה שתדעו שברוב ערי הפיתוח, בחלק לא מבוטל מבתי-הספר לומדים כבר יום חינוך ארוך.

23597: כואב הלב לראות את הילדים האלה צריכים לדאוג למזון במהלך היום ולצערי הרב חלק מהם בסיום יום הלימודים בשעה 15:00-16:00 רעבים.

23597: תזכרו שזאת המציאות.

23597: אני מבקש מאוד להקדיש מחשבה שנייה לחלוקה בין השתתפות הרשויות המקומיות לבין השתתפות הממשלה.

23597: מדובר על 50% מול 50%.

23597: אנחנו לא נוכל לעמוד בזה.

23597: גם אם היום נתחיל את המפעל הזה, הרשויות שניגשו לתוכנית הבראה – המפעל הזה לצערי לא מתוקצב.

23597: יתכן שזה ירוץ במשך שנה אבל בעוד שנה אנחנו נקרוס.

23597: לכן אני מבקש מאוד, בשם השלטון המקומי ובשם ראשי ערי הפיתוח במיוחד, לשנות את הנוסחה ולקבוע 75% השתתפות ממשלה.

אברהם הירשזון: אנחנו נגיע לסעיפים הרלוונטיים ונדבר על הפרטים.

אברהם הירשזון: אנחנו נעבור אחר-כך על כל סעיף וסעיף בהצעת החוק.

23597: אני אומר לכל באי הישיבה שבסופו של כל השיג והשיח אנחנו נברך על ההצעה הזאת ונאמץ אותה לחיקנו.

23597: אנחנו זקוקים לזה.

אברהם הירשזון: אני מודה לך מאוד.

אברהם הירשזון: אנחנו נתייחס לכל סעיף וסעיף.

אברהם הירשזון: לכן גם אמר לך חבר הכנסת אורון שלמרות שהוא באופן טוטלי נגד הצעת החוק הזאת הוא רוצה לשבת כאן כדי להביע את דעתו על הצעת החוק.

אברהם הירשזון: הוא יושב כאן מתוך יחס חיובי, כדי שבכל זאת הדבר הזה ייעשה על הצד הטוב ביותר.

אברהם הירשזון: אנחנו שמחים להיעזר בכל אחד ואחד.

אברהם הירשזון: עוד מישהו רוצה להעיר הערות כלליות?

אברהם הירשזון: אם לא, ניגש לגופו של עניין.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לומר מה הוא אופן התשלום שנקבע.

רוחמה אברהם-בלילא: הסיכום בין ועדת ההיגוי העליונה במשרד ראש הממשלה לבין השלטון המקומי הוא כדלהלן: השלטון המקומי משתתף ב-25% מתוך ה-50%.

רוחמה אברהם-בלילא: כלומר, ה-50% מתחלקים כדלקמן: רבע ההורים – אם עלות המנה נעה בסביבות 8 שקלים אז 2 שקלים הם על ההורים, כאשר גם כאן יש התייחסות למצב הסוציו-אקונומי, למצב הילדים והמשפחה; רבע השלטון המקומי, קרי: הרשות המקומית; רבע קרן סקטא-רש"י; ורבע הממשלה.

רוחמה אברהם-בלילא: כך זה נכון לעכשיו.

רוחמה אברהם-בלילא: אין זה סוד שמפעל ההזנה פעל ברשויות מקומיות גם לפני ולפנים.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, זה לא משהו חדש, שבאנו והמצאנו יש מאין.

רוחמה אברהם-בלילא: מסתבר שעד ההחלטה על הנוסחה הזאת הרשויות המקומיות שילמו הרבה יותר עבור מפעל ההזנה.

רוחמה אברהם-בלילא: כך שלהציג את זה בצורה כזאת, שהרשויות משלמות 50%?

רוחמה אברהם-בלילא: המצב של השלטון המקומי לא קל, זה נכון, אבל אני חושבת שעלינו כנבחרי ציבור לקדם בראש ובראשונה את הדברים החשובים לנו.

רוחמה אברהם-בלילא: ומה יותר חשוב לנו מעתיד המדינה שלנו, שזה הילדים שלנו?

רוחמה אברהם-בלילא: העובדה היא שחלק גדול מהם מגיע ליום לימודים ארוך.

רוחמה אברהם-בלילא: המטרה שלי היא להיכנס לתהליך שייבנה את החוק שלי כחלק מיום לימודים ארוך כי אני חושבת שזה נכון.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל לא יכול שיווצר מצב שילדים מגיעים ליום לימודים בכלל, וליום לימודים ארוך בפרט, ונשארים רעבים.

רוחמה אברהם-בלילא: ילד רעב לא יכול לקנות השכלה.

אברהם הירשזון: אנחנו נדון על הנוסחה.

אברהם הירשזון: גברתי היועצת המשפטית, אנחנו יכולים לגשת להצעת החוק?

שגית אפיק: הוועדה תדון על-פי ההצעה כפי שעברה בקריאה הראשונה.

אברהם הירשזון: ישנה כאן מציעת החוק.

אברהם הירשזון: אני מבין שיש גם עוד הצעות חוק שהונחו על השולחן.

אברהם הירשזון: מישהו הגיש היום איזה נוסח שהוא רוצה שנדון עליו?

איל ינון: אני סגן היועץ המשפטי במשרד ראש הממשלה.

איל ינון: אנחנו נאמנים להחלטת הממשלה שהתקבלה ב-1 באוגוסט, שבה נאמר שבהמשך להחלטת ועדת השרים לענייני חקיקה, הממשלה תתמוך בהצעת החוק של חברת הכנסת רוחמה באברהם.

איל ינון: אנחנו התחלנו, וגם התקדמנו בצורה משמעותית, בתהליך גיבוש הצעת החוק ועיצובה בהתאם לרוחה וללשונה של החלטת הממשלה אבל לצערי לא הצלחנו עד לרגע זה להגיע להסכמה עם כל הגורמים הנוגעים בדבר בממשלה.

איל ינון: לכן ביקשנו אם אפשר לדחות את הדיון בוועדה, אפילו בכמה ימים, כדי שנוכל להגיש לוועדה נוסח המקובל על כל גורמי הממשלה הנוגעים בדבר.

איל ינון: אנחנו מתקדמים למדי בהבנות שכן הגענו אליהן עם כל הגורמים הרלוונטיים – משרד החינוך, משרד האוצר, משרד המשפטים ומשרד ראש הממשלה.

אברהם הירשזון: תיאמתם את זה גם עם מגישת הצעת החוק?

איל ינון: כן.

איל ינון: היינו במגעים גם עם מגישת הצעת החוק, באמצעות היועץ שלה, שנפגשנו אתו והראינו לו את הטיוטות שעליהן עבדנו וקיבלנו ממנו הערות.

אברהם הירשזון: גברתי מודעת לנושא הזה?

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודעת לכך.

רוחמה אברהם-בלילא: כפי שאמרתי בקריאה הראשונה, אני מעוניינת שלפחות 150,000 תלמידים יקבלו את הארוחה החמה בבתי-הספר.

רוחמה אברהם-בלילא: אמרתי שאני מוכנה להיכנס לתהליך של תיקונים כדי שהחוק הזה ייצא מן הכוח אל הפועל.

רוחמה אברהם-בלילא: הביקורת היחידה היא שהם משכו את זה זמן לא מועט.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו הגענו לסיכומים בהרבה מן הדברים.

רוחמה אברהם-בלילא: הבוקר נאמר לי בצורה ברורה שפתאום משרד האוצר מתחיל לחשוש שחוק כל-כך חשוב יכנס ביותר מסיביות לחוק התקציב בעוד 3 שנים אם קרן סקטא-רש"י תפסיק לפעול ולממן את החלק שלה.

חיים אורון: אני מרגיש שאני חי בחלום.

חיים אורון: שמעתי אתמול את הנאום של ראש הממשלה שחלקים ממנו נראים לקוחים מטקסטים שלי מלפני שנים.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה רוצה מישהו שיעורר אותך מהחלום שאתה נמצא בו?

חיים אורון: לא, אני בערנות מלאה.

אורי שוסטרמן: אתייחס להצעת החוק שהיתה אמורה להתגבש יחד עם המציעה או העוזר לה, למרות שאם אני מבין נכון הנוסח לא מונח בפני חברי הוועדה אבל אני אדבר באופן עקרוני על מה שהציגה חברת הכנסת אברהם.

אורי שוסטרמן: אנחנו יודעים היום שקרן סקטא-רש"י שמעורבת בפרויקט שיצא לדרך השנה התחייבה, וגם אמרה בצורה ברורה וגלויה ביותר, שבעוד 3 שנים היא תצא מהפרויקט הזה.

אורי שוסטרמן: זאת אומרת, היא אפילו לא יוצרת ציפיות, ולזכותם ייאמר הדבר.

אורי שוסטרמן: אם אנחנו מטילים חובה על המדינה בהיקף מסוים, שכרגע אנחנו יודעים שהעלות שלו היא כ-200 מיליון שקל כי זה מוצמד לצו יום חינוך ארוך - - -

חיים אורון: 200 מיליון שקל זה ה-100% או זה החלק של קרן סקטא-רש"י?

אורי שוסטרמן: 200 מיליון שקל זה ה-100%, עבור התלמידים שנמצאים ביום חינוך ארוך.

אורי שוסטרמן: קרן סקטא-רש"י נותנת כרגע 100 מיליון שקל, כלומר 50%.

אורי שוסטרמן: אנחנו יודעים היום בוודאות שבעוד 3 שנים לא יהיה לנו הכסף הזה.

מוטי מרוז: קרן סקטא-רש"י לא נותנת 50%.

מוטי מרוז: היא נותנת 25%.

אילת מלקמן: 50% ממומן על-ידי הרשויות המקומיות ועל-ידי ההורים.

יעקב שפירא: 25% המדינה, 25% קרן סקטא-רש"י, 25% הרשויות המקומיות ו-25% ההורים.

אברהם הירשזון: זאת אומרת שקרן סקטא-רש"י נותנת נכון לרגע זה 50 מיליון שקל ומדינת ישראל חוששת לקבל את זה על עצמה, היא חוששת שהמדינה תקרוס.

אורי שוסטרמן: היא לא רק חוששת.

אורי שוסטרמן: כרגע זה ודאי, ברור שתהיה לזה עלות תקציבית.

אורי שוסטרמן: אנחנו חושבים שאפשר למצוא איזה נוסח שישאיר שיקול-דעת כתום התקופה הזאת, לראות אם ממשיכים באותו היקף או ממשיכים בהיקף קטן יותר בהתאם לירידה במשאבים או אני לא יודע מה.

אורי שוסטרמן: אנחנו מבקשים להימנע מקביעה קטגורית שתשאיר את המדינה במצב של חשיפה תקציבית על הסכום הזה.

חיים אורון: יש לזה פתרון: בחוק ההסדרים בעוד 3 שנים יהיה כתוב שמקפיאים את החוק.

אברהם הירשזון: אנחנו רגילים לזה.

אברהם הירשזון: אני אומר לכם כבר, אני רואה את זה בחומרה רבה אבל כרגע אני יכול להתייחס רק להצעת החוק שהמציעה מציעה.

אברהם הירשזון: אני בטוח שגם חברי הוועדה יעשו תיקונים כאלה ואחרים שיחייבו את המדינה להיכנס לנעליים כאלה ואחרות של גופים אחרים.

אברהם הירשזון: הוועדה תוכל להעביר את זה בלי שום בעיה, ואני אומר לכם: גם יהיה לזה רוב.

אברהם הירשזון: אנחנו לא מתכוונים לשחק בהצעת החוק הזאת, אנחנו מתכוונים לקדם אותה במהירות רבה.

אברהם הירשזון: יש שתי אפשרויות: אם אתם מושכים זמן כדי למשוך, תגידו לי ואז אני לא אתייחס ואני אמשיך בזה.

אברהם הירשזון: אם אתם רוצים פסק-זמן, והמציעה מסכימה לכך, אני מוכן לתת פסק-זמן של שבוע ימים.

אברהם הירשזון: אבל זה אומר שבשבוע הבא או שתגיעו להצעה מוסכמת או שאנחנו נדון על הצעת החוק שעברה בקריאה הראשונה.

אברהם הירשזון: אתם תוכלו להעיר את ההערות שלכם, אנחנו נעיר את ההערות שלנו ונתקדם.

אברהם הירשזון: זאת השאלה שעומדת עכשיו על הפרק.

אברהם הירשזון: אני רוצה לשאול את מציעת החוק מה דעתה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת להתלבט בקול רם.

רוחמה אברהם-בלילא: יש סעיפים בהם הגענו פחות או יותר להסכמה, זאת אומרת רב המשותף על המפריד.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מציעה שננצל לפחות את השעה של הדיון הזה ונדבר על דברים שעליהם הגענו להסכמה פחות או יותר.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מציעה שאת הנושא שעומד במחלוקת בינינו אנחנו נסיים בשבוע הבא.

אברהם הירשזון: גברתי, אין שום הסכמה ביניכם.

חיים אורון: אפילו על השם אין לכם הסכמה.

אברהם הירשזון: אם הממשלה רוצה להפיל את זה בעוד 3 שנים, אני מבחינתי לא מוכן לדבר הזה, וגם את לא מוכנה ואני לא אתן לך ללכת לכיוון הזה.

אברהם הירשזון: לכן אין שום הסכמה בנושא הזה.

אברהם הירשזון: אני מציע שתקבלי את הצעתי, תקחי את פסק-הזמן הזה, נראה בדיוק היכן אנחנו עומדים, נדע מה הכנסת צריכה לחוקק ונחוקק.

אברהם הירשזון: אבל תדעי בדיוק היכן את עומדת ותדעי בדיוק אם רוצים להפיל לך את הצעת החוק או לא רוצים להפיל אותה, אם בעוד 3 שנים יהיה מפעל הזנה מיני או יהיה מפעל הזנה מקסי.

אברהם הירשזון: אני בעד זה שמפעל ההזנה בעוד 3 שנים יהיה גדול יותר ואם הממשלה רוצה לגמד אותו, אני לא במשחק הזה, ואני סבור שגם את וחבר הכנסת אורון לא תסכימו למשחק הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מקבלת את הצעתך, אדוני היושב-ראש.

אברהם הירשזון: אם כך, אנחנו נסיים את הדיון בסעיף הזה היום.

אברהם הירשזון: אני מבקש מכם לעמוד בקשר עם חברת הכנסת רוחמה אברהם.

אברהם הירשזון: אבקש לגמור את הנושא, אדוני המנכ"ל.

אברהם הירשזון: בשבוע הבא נעלה את זה לסדר היום.

חיים אורון: אני מסכים אתך לגמרי.

חיים אורון: המסמך המונח כאן הוא חוק אחר.

חיים אורון: אני מציע למשרד האוצר וליתר המשרדים לא להניח חוק אחר בקריאה שנייה ושלישית.

חיים אורון: זה לא תקין.

חיים אורון: אני הייתי טוען שזה נושא חדש ותוקע אתכם בוועדת הכנסת.

חיים אורון: תתאמו עם המציעה.

חיים אורון: אני אומר את זה עכשיו ברמה הפרלמנטרית.

אברהם הירשזון: אגב, גם אני לא אתייחס לזה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה גם לא חוק שעבר קריאה ראשונה.

חיים אורון: אנחנו לא פלטפורמה לחוקים של הממשלה.

חיים אורון: אני יושב כאן, אתה רואה שזה קצת משחק של touch and go, אני נגד אבל בכל זאת אני עוסק בזה.

חיים אורון: יש חוק שהעביר חבר הכנסת.

חיים אורון: אתם רוצים להתנגד לו?

חיים אורון: תתנגדו.

חיים אורון: אתם רוצים להציג הצעת חוק אחרת?

חיים אורון: יש לכם מסלול – תגישו בכחול חוק חדש בקריאה ראשונה.

חיים אורון: אבל כאן מה שמוצע זה לא תיקון, הרי אפילו את השם שיניתם, זה חוק אחר לחלוטין.

אברהם הירשזון: אני מודה לחבר הכנסת אורון.

אברהם הירשזון: לכן בדיוק ביקשתי להפסיק את הדיון, חברת הכנסת אברהם, ולא להמשיך כי המחלוקת היא פשוט תהומית.

רוחמה אברהם-בלילא: מאה אחוז, אני מסכימה, אני מקבלת את הצעת היושב-ראש.

שאול קמיסה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני ראש המועצה חצור הגלילית.

שאול קמיסה: מאחר והסוגייה הזאת חשובה מאוד לעיירות הפיתוח מצאתי לנכון להגיע לכאן בהתרעה קצרה ולומר כמה מילים, להצטרף לידידי ראש עיריית דימונה.

שאול קמיסה: קודם כול, אני מצטרף לברכות לחברת הכנסת רוחמה אברהם שבהצעת החוק שלה אנחנו דנים כעת.

שאול קמיסה: יחד עם זאת, הרעיון הזה מעיד על כך שהמערכת בהחלט מגלה כאן רגישות כלשהי, ואני שמח על כך.

שאול קמיסה: עם כל ההמולה שקורית במדינה, נוכח המציאות בה אנחנו נמצאים, יש כאלה ששמים את הדגשים על סוגיות חשובות.

שאול קמיסה: קראתי את הצעת החוק וזה פשוט עשה לי טוב על הלב, שבאמת הוצפו כאן כמה נושאים מרכזיים מאוד.

שאול קמיסה: קודם כול הדאגה לבריאות הילד, ההבנה החברתית כלפי האוכלוסייה, ההיבט של המצוקה וכמובן היעדר המשאבים, והנושא הלא פחות חשוב, שאין כאן איזו הבחנה בין סקטור כזה או אחר אלא הולכים על הכול.

שאול קמיסה: סוגייה מרכזית שאנחנו דנו בה גם בתוך הישוב וגם בין עמיתיי וחבריי ראשי הערים היא סוגיית הנטל.

שאול קמיסה: מאחר ואני לא יודע אם אני אהיה כאן בדיון הבא אז אנחנו מבקשים מאוד לקחת את זה כסוגייה מרכזית מאוד אם רוצים להתניע את הפרויקט ולהצליח.

שאול קמיסה: במציאות בה אנו נמצאים, מצב הרשויות המקומיות והמצב הסוציו-אקונומי של המשפחות צריכים להוות משקל מרכזי מאוד בהחלטה הסופית.

שאול קמיסה: אני אומר באופן חד-משמעי, חצור הגלילית, ואני מניח שגם לא מעט רשויות מקומיות אחרות, מצויה במצוקה כספית קשה מאוד.

שאול קמיסה: אנחנו בתהליך של תוכנית הבראה מהקשות ביותר אולי שיש במדינה, עושים רק את ההכרח הבסיסי הקיומי.

שאול קמיסה: לשאת באיזה נטל שיכול ליפול עלינו, אני אומר שזה קשה מאוד.

שאול קמיסה: קל וחומר לגבי המשפחות.

שאול קמיסה: מאחר ואי אפשר לחייב את המשפחות אז צריך להבין שבסופו של דבר מה שלא ישלמו המשפחות ייפול כנטל על הרשות המקומית.

שאול קמיסה: ככל שנצמצם את ההשתתפות של הרשות המקומית, קרי: הישוב עצמו, זה יהיה חשוב מאוד וזה ייתן מענה כלשהו להצלחת הפרויקט, שהוא חשוב ממדרגה ראשונה.

שאול קמיסה: בהשתתפות של 25% אני מניח שבהחלט עם מאמץ מקומי אפשר לעמוד בנטל.

אברהם הירשזון: אני מודה לך מאוד.

אברהם הירשזון: עוד מישהו רוצה להתבטא?

אברהם הירשזון: ובכן, כפי שסיכמנו, הישיבה בנושא הזה תתחדש בשבוע הבא.

אברהם הירשזון: מנהל הוועדה יתאם את המועד המדויק.

אברהם הירשזון: אני מודה לכם מאוד.

אברהם הירשזון: אני מבקש שתעמדו בקשר.

אברהם הירשזון: הישיבה הזאת נעולה.