הוועדה המיוחדת לקידום מעמד הילד, כנסת 16, פרוטוקול מספר 126, 2005-06-22 09:30

רן כהן: שלום לכולם, אנחנו דנים היום בנושא של יישום חוק מעונות יום שיקומיים – היערכות לקראת שנת הלימודים הקרובה.

רן כהן: נדמה לי שלמרות שאנחנו עדיין בחודש יוני, אנחנו לא מקדימים, אלא אפילו כמעט מאחרים.

רן כהן: אם אני מבין נכון, יש בעצם בסוגייה הזאת לפחות שלושה נושאים מהותיים משמעותיים.

רן כהן: ישנה הסוגייה של ההסעות, הסוגייה של ועדות הערכה, לגבי העניין של מימון הטיפולים הרפואיים ישנה בעיה מאוד קשה, החל מחודש ספטמבר.

לאה שקד: אתה מתכוון לפסיקה של הבג"צ לפני יומיים, לגבי טיפולים פרא-רפואיים.

רן כהן: אני מתכוון להחלטה לקצץ את התקציב של המימון מ-2,900 שקלים ל-2,000 החל מספטמבר הקרוב, דבר שיוצר מצוקה למעונות.

רן כהן: תיקוני חקיקה זה החלק הראשון.

רן כהן: אני מציע שאנחנו נפתח בנושא הזה, נציג את כולו.

רן כהן: אבקש מד"ר אליישר להציג את הדברים.

רן כהן: ניקח אולי נושא נושא כדי להתקדם בהם באופן ענייני ככל האפשר.

שלמה אליישר: אתחיל עם הנושא של ההסעות.

שלמה אליישר: אני מחזיק כאן דף מהמרכז לשלטון המקומי בישראל, שבו הוא למעשה מציין כמה דברים שיש לי השגות עליהם.

שלמה אליישר: ראשית הוא טוען שהאחריות להעברת ההסעות - - -

רן כהן: אני מבין שהבעיה היא שמשרד הרווחה החליט להעביר את האחריות לביצוע ההסעות לרשויות המקומיות החל מה-1 לספטמבר.

שלמה אליישר: עשינו את זה בתיאום, קיימנו מספר ישיבות עם המרכז לשלטון מקומי, עם הנציגים שלו.

שלמה אליישר: יש לזה גם תיעוד וסיכומי ישיבות.

שלמה אליישר: אני קצת תמה על כך שנכתב פה שההעברה נעשתה בהוראה חד-צדדית ללא מימון מלא ובפועל, של הוצאות ההסעה והליווי, עם הטלה נוספת על השלטון המקומי בניגוד להתחייבויות הממשלה.

שלמה אליישר: לגבי זה אני רוצה לומר כמה דברים.

שלמה אליישר: לגבי הנושא של העברת האחריות, היא נעשתה בתיאום מלא, אנחנו קיימנו ישיבות.

שלמה אליישר: ישנם גם סיכומים של ישיבות ואפשר להציג אותם כאן.

עידית גודס-גרינבאום: יש מכתב של דב קהת שכותב, אני מברך על ההסכם.

שלמה אליישר: אם הייתי רואה את זה, הייתי מביא לכאן את הסיכום של דב קהת.

רחל סעדה: אני קיבלתי את זה רק אתמול.

רן כהן: פיני, טוב שהגעת בזמן, אומר ד"ר אליישר שהנושא של העברת האחריות על ההסעות אל השלטון המקומי נעשה בתיאום ובהסכמה, וישנו גם מכתב של דב קהת לגבי הסוגייה הזאת.

שלמה אליישר: לגבי הנושא של העלויות, אנחנו נקטנו כאן במספר צעדים כדי להקטין את העלויות.

שלמה אליישר: דבר ראשון עשינו בדיקה של העלויות בפועל, והסתבר שלמעשה כשאנחנו מאגמים את ה-1,604 שמגולמים בדמי החזקה של פעוט עם נכות, זכאי חוק מעונות יום שיקומיים במעון מסתבר שאם אנחנו מאגמים את כל הכספים האלו, כלומר, לוקחים את כל ה-1,604 שקלים מתוך דמי ההחזקה, מכפילים אותם במספר הפעוטות שנמצאים היום במעונות, ושמים את זה בפולינג כללי, ובודקים את עלות ההסעה בפועל, מסתבר, שעלות ההסעה בפועל בכל 42 המעונות שהופעלו עד כה היא נמוכה יותר באופן מובהק מהאיגום.

שלמה אליישר: מה שזה אומר, שלמעשה מדינת ישראל בתיקצוב שלה נתנה תיקצוב ריאלי.

רן כהן: תיקצוב ריאלי פלוס.

שלמה אליישר: נכון, אפילו פלוס.

שלמה אליישר: אלא מה, היתה באמת בעיה, והיא עדיין קיימת.

שלמה אליישר: אנחנו נסביר איך אנחנו פותרים אותה, שבמקומות מסויימים יש עשרות בודדות של פעוטות שהעלויות של ההסעה שלהם היתה יותר גבוהה וסביב זה נוצרה בעיה.

שלמה אליישר: אז אנחנו באנו עם הצעה לעשות פולינג, להוציא את מרכיב ההסעה מדמי ההחזקה, ולשלם את דמי ההחזקה עבור טיפול בפעוט בנפרד, ואת ההסעות בפועל – לשלם עבור ההוצאה בפועל, כלומר אם ההוצאה תעלה 2,000 שקלים עבור פעוט, לאחר כמובן שהרשויות המקומיות תעשינה את הבדיקה, תוצאנה מכרזים, תיקחנה שלוש הצעות מחיר, ותיקחנה הצעת מחיר סבירה, וכל זה ייעשה בתיאום עם מחלקת חינוך.

שלמה אליישר: כלומר, מחלקת רווחה צריכה לעבוד בצורה מתואמת עם מחלקת חינוך, מכיוון שמחלקת חינוך אמונה על הסעה של ילדים בחינוך המיוחד.

שלמה אליישר: אם כל הדברים האלה ייעשו, אנחנו נוכל לשלם את ההצעה בפועל.

שלמה אליישר: כדי להקטין עד למינימום האפשרי את הצורך בהסעה מאוד רחוקה, יצאנו במכרז לפני כמה חודשים.

שלמה אליישר: אנחנו נמצאים בעיצומו של הליך מכרזי.

רן כהן: אם זה כבר עבר לאחריות הרשות המקומית, אז למה אתם יצאתם למכרז?

שלמה אליישר: יצאנו למכרז לא על הסעות, על פתיחה של מעונות נוספים.

שלמה אליישר: כמי שמפעיל, ומי שעושה את החוזים, את ההסכמים מול הגופים המפעילים זה משרד הרווחה.

שלמה אליישר: יצאנו במכרז נוסף, ניגשו 78 מגישים נוספים למכרזים.

שלמה אליישר: אנחנו נקבל עכשיו פריסה גיאוגרפית הרבה הרבה יותר הדוקה, מספר הרבה יותר גדול של מעונות יום שיקומיים, כל העסק הזה הרי מכוסה תחת חוק.

שלמה אליישר: אני מאמין שזה יצמצם בצורה מאוד משמעותית את הצורך בהסעות מאוד רחוקות.

שלמה אליישר: ואף על פי כן, גם כדי להקטין גם מקרים אחדים נוספים שעלולים לנסוע, בתיקון ההסעות שלנו, יש בעצם בתיקון של התקנות התייחסות לארבע קטיגוריות שמאפשרות לפתוח שלוחה למעון לשישה ילדים, כאשר שלושה ילדים שייכים לקטיגוריות איבחוניות, כלומר ילדים אוטיסטים, ילדים עיוורים, ילדים חרשים.

שלמה אליישר: אפשר יהיה באמצעות תיקון חקיקה לפתוח שלוחה של עד שישה ילדים, ולא עשרה ילדים כפי שקבוע בחוק, ובתנאי שהשלוחה אכן תהיה שלוחה של גוף שמפעיל מעון במקום אחר, בגלל הנושא של ניידות וגמישות תיפעולית וכדאיות כלכלית וכן הלאה.

שלמה אליישר: קטיגוריה רביעית לגבי פעוטות, למרות הפריסה החדשה שמרחק הנסיעה יהיה מעל 25 קילומטר, נפתח שלוחה גם כן כדי לצמצם את הנסיעה.

שלמה אליישר: כלומר, פעלנו כאן בשלושה ממדים כדי לטפל בעניין של העלויות.

שלמה אליישר: מימד אחד זה הוצאת מרכיב ההסעה ותשלום בפועל.

רן כהן: כל נושא ההסעות יכול לעבוד בלי התיקון של החוק?

רן כהן: כי אני מבין שזאת אחת הבעיות הקיימות בתוך כל הסיפור הזה.

עידית גודס-גרינבאום: אנחנו בהחלט נמצאים היום חודשיים לפני תחילת יישום החוק, ואנחנו מאוד מעריכים את כל העבודה שנעשתה במשרד בעניין, אבל חודשיים לפני יישום החוק, אפילו תסקיר הצעת חוק אין, וברור שאי אפשר לעשות הסדר חדש לאכוף אותו על הרשויות.

עידית גודס-גרינבאום: אין לנו תקנות בעניין הסעה בטיחותית בעניין שעות ההסעה שאנחנו יודעים שהיא בעיה מאוד קשה בעניין נוהלי הבטיחות בהסעה.

עידית גודס-גרינבאום: אין לנו גורם אוכף במשרד הרווחה שאוכף את הדברים האלה.

עידית גודס-גרינבאום: ואין לנו עדיין נוהל רשויות, שלרשויות אין שום מושג איך הן עובדות מול משרד הרווחה, איך הן מדווחות על העלויות, האם הן צריכות לעשות מכרז, לא צריכות לעשות מכרז.

דניאלה גז: איך עושים השמה מבחינת הסעות?

שלמה אליישר: על זה נקיים דיון נפרד.

רן כהן: רבותי, ועדת השמה זה הנושא השני.

רן כהן: אני רוצה לפתור את הבעיה של ההסעות.

רן כהן: אני מבין שאם יש הסכמה, ואת זה אני רוצה לשאול את מר פיני קבלו, אם יש הסכמה על ידי הרשויות המקומיות אז העניין יכול לעבוד גם בלי חוק.

עידית גודס-גרינבאום: לא, מניסיוננו אנחנו יודעים משנה קודמת.

עידית גודס-גרינבאום: בשיתוף עם משרד הרווחה כבר נעשה תיקון של חוק הסעה בטיחותית בעבר, נאלצנו לא פעם אחת לגשת לבתי משפט לאכוף על הרשויות את ההסדר.

עידית גודס-גרינבאום: בין היתר כי היו בהסדר כל מיני ליקויים.

רן כהן: לכן שאלתי, אם הרשויות מסכימות לעשות את זה גם בלי חוק, למה לאכוף.

עידית גודס-גרינבאום: הרשויות אינן מסכימות כשפונים באופן מעשי לבצע, היות והמצב התקציבי של הרשויות האלה כל כך קשה.

עידית גודס-גרינבאום: כשאין חוק, מייד מקבלים את התשובה שהיות ואין חוק אנחנו לא מחוייבים.

רן כהן: אני רוצה בכל זאת לשמוע את השלטון המקומי, כי בכל זאת איכפת לי לדעת אם יש בעיה.

דניאלה גז: הרשויות מחפשות חוק מן הסתם, כי חל עליהן חוק יסודות התקציב וזה קודם כל.

דניאלה גז: דבר שני, אני תמהה אם אומר ד"ר אלישר שהאיגום של אותם 1,602 שקלים נמצא שיש סכום יותר, מדוע מבקשים מהרשויות לממן 25%?

דניאלה גז: הרי זו היתה הטענה לאורך כל הדרך, שהכסף קיים, צריכים למצוא מערך לוגיסטי.

דניאלה גז: זה מה שטענת כאן לפני הוועדה.

שלמה אליישר: בכל מקרה הרשות המקומית משתתפת ב-25% מהעלות, וזה דבר שידוע ומקובל.

דניאלה גז: בחוק לימוד חובה.

שלמה אליישר: עד היום הרשות המקומית השתתפה בעלות של 25%.

שלמה אליישר: אז מה הבעיה עכשיו?

שלמה אליישר: בגלל שאנחנו מאגמים את התקציב ומוציאים את זה, פתאום הרשות אומרת אני כאן לא מממנת 25%?

דניאלה גז: מכוח חוק לימוד חובה, זו מערכת חיקוקים אחרת.

דניאלה גז: פה אנחנו מדברים על מאות בודדות של פעוטות בכל הארץ.

שלמה אליישר: מה זה שייך לחוק חינוך חובה?

רן כהן: דניאלה, שמת את הפצצה, הכל ברור לגמרי.

דניאלה גז: פשוט מדובר במאות בודדות של פעוטות בכל הארץ כמו המועצה האזורית מטה יהודה.

שלמה אליישר: היא הנותנת, אז תשלמו את זה כמו ששילמתם את זה עד היום.

רן כהן: מדובר על 360 ילדים בכל הארץ.

דניאלה גז: ב-2003 כשהתחלנו לדון בנושא הזה, היתה בעיה בסך הכל של 40 בכל הארץ.

שלמה אליישר: סליחה, בחוק חינוך חובה יש השתתפות של 50%.

רן כהן: אתם עוברים מנושא לנושא, וזה כבר הופך להיות פלונטר לא נורמלי.

רן כהן: תאמר לנו גם בבקשה אם עד היום הרשויות המקומיות השתתפו בפועל במימון חלק מההסעה או לא.

שלמה אליישר: 25% מדמי ההחזקה.

פיני קבלו: היתה השתתפות גדולה יותר כי חלק גדול מהרשויות המקומיות הסיעו ילדים בעלות של 5,000 ו-6,000 שקלים ממה שקיבלו ממשרד העבודה והרווחה, לכן קול הזעקה הזאת קם.

פיני קבלו: כאשר באנו והיינו מוכנים לעשות הסדר על מנת להעביר את זה להסעות החינוך, התברר שמשרד העבודה רוצה לגלגל לפתחנו עוד 25% השתתפות.

פיני קבלו: מצורף פה החוק, אני צירפתי לכם פה את החוק בדף ששלחתי.

פיני קבלו: החוק קובע שמשרד הרווחה הוא זה שמממן את מלוא העלות של כל ההסעות.

פיני קבלו: לכן אנחנו לא מוכנים, הלכנו להליך הזה, הקמנו ועדות משותפות.

פיני קבלו: הנהלת השלטון המקומי התנגדה לעניין, היא הולכת לקיים דיון נוסף בעוד שבועיים-שלושה.

פיני קבלו: יש לנו ועדת תיאום יחד עם מנכ"ל משרד הרווחה, יחד עם המנכ"ל השלטון המקומי בצוות.

פיני קבלו: שם אנחנו מתכוונים להגיע לאיזושהי הסכמה, או שנדחה את היישום לעוד מספר חודשים.

רן כהן: פיני, תסביר לי דבר אחד.

רן כהן: אם אני מבין נכון, משרד הרווחה אומר שהוא לא מקטין את הסכומים פר-ילד להסעות כפי שהוא מימן אותם עד עכשיו.

רן כהן: אלא הוא מעביר את אותם הסכומים אל הרשויות המקומיות.

רן כהן: כלומר, אין פה הקטנה מצד משרד הרווחה בהעברת חלק מהנטל על הרשויות המקומיות, אין כאן.

עידית גודס-גרינבאום: להיפך.

פיני קבלו: כשהרשות מממנת 7,000 שקלים עבור ילד שהיא צריכה להסיע אותו למרחקים, היא מקבלת החזר - - -

שלמה אליישר: זה לא יקרה יותר.

פיני קבלו: זה כן יקרה.

שלמה אליישר: דיברתי על שלוש פעולות שאנחנו נקטנו.

פיני קבלו: לא לכל רשות יש הסדרים והסעות לערים אחרות כאשר יש להם שם תלמידים ובתי ספר, לכן הם חייבים לקחת הסעות מיוחדות לעניין הזה.

פיני קבלו: ומה שאתה הולך להציע גם בהשתתפות, אנחנו נישא בחלק מהתוצאות.

פיני קבלו: ולכן הבעיה היא אותם 25% השתתפות שראשי רשויות לא מוכנים לשאת.

רן כהן: אני רוצה לשים את הדברים על השולחן, מאחר ואנחנו חברי הכנסת רוצים בכל זאת להבין על מה מדובר, מה לעשות, זה קצת תלוי גם בנו, אנחנו צריכים לקבל החלטה.

רן כהן: אם אני מבין נכון, יש פה בעצם שתי סוגיות.

רן כהן: סוגייה אחת היא הסוגייה הכספית, הסוגייה השנייה היא הסוגייה החוקית.

רן כהן: בעצם אין הסדר והסכמה לגבי שני הדברים.

אדי ווייס: מבחינת המצב המשפטי היום, לפי החוק הקיים האחריות לביצוע הסעות בידי מעונות יום השיקומיים.

רן כהן: הם עצמם מסדרים?

אדי ווייס: יש להם אפשרות היום להעביר את האחריות הזאת גם לרשות המקומית, וזה נעשה בפועל גם כן אם הם מעבירים עד תאריך מסויים.

שלמה אליישר: עד ה-31 ביולי.

אדי ווייס: אז הרשות חייבת, אין שיקול דעת.

אדי ווייס: זאת אומרת יש אחריות משפטית היום לעשות את זה, אם מעון יום שיקומי מעביר - - -

רן כהן: עו"ד ווייס, אם אני מבין נכון, אם אתה אומר שהאחריות היום היא על מעונות היום השיקומיים, המשמעות היא בעצם שזה באחריות משרד הרווחה.

רן כהן: מי בעצם האבא שלהם, זה משרד הרווחה?

אדי ווייס: אני מדבר מבחינה משפטית, לא מבחינה כספית.

אדי ווייס: אנחנו גם כן פועלים לשנות את החוק, אנחנו בשלב של הכנת הצעת חוק.

רן כהן: מתי זה יהיה?

אדי ווייס: השבוע, אבל היה צורך בשינוי טכני כמו ניסוח ודברים מהסוג הזה.

אדי ווייס: אני מקווה שהשבוע אנחנו נפיץ את זה כבר, אבל זה גם כן לא כל כך משנה מבחינה משפטית את המצב במידה ומעונות היום השיקומיים מעבירים – גם היום יש אפשרות להעביר את האחריות באופן מוחלט על הרשות.

יעקב מרגי: עד היום הם טיפלו בהסעות באופן רצוני?

אדי וייס: היו מקרים שמעון יום שיקומי לקח על עצמו את האחריות, והיו מקרים שהם העבירו את האחריות בהתאם לחוק.

יעקב מרגי: והחוק מאפשר את זה?

אדי ווייס: למשל היום, אם הם רוצים, כל המעונות יכולים להעביר את זה לרשויות המקומיות.

יעקב מרגי: בסדר, הבעיה קיימת.

יעקב מרגי: השאלה אם הרשות המקומית יכולה לשאת בזה.

אדי ווייס: היא חייבת על פי חוק.

יעקב מרגי: אתה צודק, אבל אנחנו פה לבדוק אם המדינה לא זורקת יותר מדי על הרשויות המקומיות.

אדי ווייס: החוק מאוד ברור, ברגע שמעבירים כתב התחייבות אין שיקול דעת.

רן כהן: אני רוצה להבין, אם העניין של הצעת החוק יעבור, הוא פותר גם את הבעיה של המימון?

אדי ווייס: לא, הוא קובע את האחריות המשפטית.

רן כהן: כלומר כדי שנגיע להסכמה להבטיח שכל הילדים הללו יהיו מוסעים בצורה תקינה מספטמבר, צריך שיקרו שני דברים.

רן כהן: שהחוק יעבור ויתוקן, שתהיה הסכמה מאלה לגבי מימון ההסעות.

אדי ווייס: מבחינת המצב המשפטי, הוא לא כל כך מהווה בעיה היום.

אדי ווייס: הבעיה היא יותר כספית.

רן כהן: עורכת הדין גז אומרת שזה כן.

עידית גודס-גרינבאום: איך אנחנו נעביר אחריות לרשויות המקומיות אם אתם יודעים שב-1 בספטמבר תעבירו לנו 1,560 שקלים?

קריאות: - - -

פיני קבלו: מאחר ונכנסנו לתכניות הבראה יש לנו הסדר עם האוצר, שכל חוק שיש בו עלות כספית, הוא לא יוכל להיות מיושם בתקופה של שנתיים של תכניות הבראה של הרשויות.

פיני קבלו: ולכן גם אם יאשרו את זה בחוק, זה יתקע באיזשהו מקום כי יש לנו הסדר עם האוצר.

פיני קבלו: אנחנו לא יכולים להוסיף על ההוצאות.

רן כהן: אבל לכם אין התנגדות שהחוק יהיה כזה שיעביר את האחריות החוקית אליכם.

פיני קבלו: אלינו, אבל שיממנו את זה.

דניאלה גז: אין בעיה, מימון מלא.

רן כהן: אני מבין.

רן כהן: אני כל הזמן מפריד בין העניין של חקיקת החוק, כי אני מבין שזה כן חשוב מבחינה משפטית, לבין העניין המימוני שאני רוצה לתת לו את הפתרון באיזושהי דרך אחרת.

רן כהן: החוק לא יכלול בתוכו סכומי כסף.

רן כהן: בואו נפריד, אז יש אינסטציה משפטית, ויש עניין של המימון.

רן כהן: הניח לפניי כאן פיני קבלו מכתב מפרופסור דב גולדברגר המנהל הכללי של משרד הרווחה.

רן כהן: אל מר דב קהת, מנכ"ל המשרד לשלטון המקומי.

רן כהן: הוא כותב במפורש: "החזרי תשלום לרשויות על פי ההוצאות בפועל באמצעות משרד רואה חשבון, שיופעל על ידי משרד הרווחה".

רן כהן: אלה הדברים שכתובים בפועל.

רן כהן: ד"ר אליישר לא אמר דבר שונה, הוא אמר דבר דומה.

רן כהן: והמשרד גם מטפל בזה היום.

שלמה אליישר: יותר מזה, יש עוד 78 גופים שפנו למכרזים.

שלמה אליישר: כלומר, נפתחו בין 10 ל-15 מעונות נוספים שיקטינו ויצמצמו את מרחקי ההסעות.

שלמה אליישר: דבר שני, בתיקון חקיקה אנחנו נאפשר פתיחה של שלוחות גם לשישה ילדים, כאשר המרחק הוא מעל 25 קילומטר, זה גם כן יצמצם.

שלמה אליישר: שימו לב, יש כאן מצב פרודקסלי.

שלמה אליישר: המדינה מוכנה לפתוח עוד מעון יום שיקומי, בסך הכל זה נטל על התקציב תבוא ותאמר.

שלמה אליישר: ובכל זאת, כדי לצמצם את העלויות של ההסעות, כדי לצמצם את הנזקים שנגרמים לילדים כתוצאה מנסיעה ממושכת הלוך וחזור, לפעמים זה לוקח שעה, לפעמים זה לוקח שעתיים, זה דבר בלתי נסבל כל יום לפעוט בגיל שנה עד גיל שלוש כשזה קורה לו.

שלמה אליישר: המדינה משקיעה פה הרבה כספים גם בפתיחה של שלוחות שהן קטנות.

רן כהן: אני רוצה לשאול לגבי החקיקה.

רן כהן: השאלה היא האם יש איזו סכנה של עיכוב בחקיקה מצד ועדת השרים לחקיקה, או מאיזשהו גורם.

רן כהן: מה הגורם המעכב לגבי השלמת החקיקה.

רן כהן: אם עורך דין ווייס אומר לי שהשבוע זה מוכן, מה יעכב את החקיקה?

אדי ווייס: מבחינתנו, בשלב הבא, צריכים להפיץ את זה בין כל משרדי הממשלה.

אדי ווייס: אחר כך משרד המשפטים יצטרך לעבור על זה, ואז זה יובא.

רן כהן: אז אני צריך לפנות בעניין הזה לשרת המשפטים?

אדי ווייס: זה יופץ, זה תהליך מקובל.

אדי ווייס: לגבי הנושא של הסעות, מבחינה משפטית זה לא יפתור את הבעיה, זה רק מסדיר את זה למען הסדר הטוב.

אדי ווייס: גם היום יש אפשרות להעביר את האחריות לרשות המקומית בלי בעייה לפי החוק הקיים.

עידית גודס-גרינבאום: אתם צריכים להחליט.

רן כהן: אילו זה היה מדוייק, אז לא היה צריך לתקן את החוק.

רן כהן: היו עושים תקנה, ובזה גומרים את העניין.

אדי ווייס: לא, לפי ההסדר החדש, הם רוצים להעביר את כלל האחריות.

אדי ווייס: הם רוצים פשוט להוציא את זה ממעונות יום השיקומיים.

אדי ווייס: בגלל השינוי הזה צריכים לתקן את החוק, אחרת לא היו מתקנים את זה בכלל.

אדי ווייס: אבל בגלל הנושא הזה אנחנו מתקנים בו.

אדי ווייס: אבל שוב גם היום יש אפשרות להעביר את האחריות המוחלטת על ההסעות - - -

רן כהן: אני מבקש בעניין הזה הבהרות לגבי החוק, זה מאוד חשוב.

עידית גודס-גרינבאום: יש כאן פיצול אישיות.

עידית גודס-גרינבאום: יש הסדר ישן שבו המעונות מקבלים את תעריף ההסעה הקבוע מראש, מתחייבים בפני הרשות שהם מעבירים אותו חודש בחודשו, וכך הם מעבירים אותו להסעות.

עידית גודס-גרינבאום: אם המשרד מחליט בפועל, וכך הוא הודיע לכל הגורמים שב-1 בספטמבר הוא מפסיק להעביר למעונות את התשלום הזה, אין שום דרך ליישם את החוק הקיים.

עידית גודס-גרינבאום: כלומר, יש מצב שבו אנחנו לא נראה את הכסף - - -

הניה מרמורשטיין: הסל מורכב מהכסף של ההסעות.

הניה מרמורשטיין: אם אנחנו לא נקבל את זה כי הורידו את זה, אז מה ניתן להם כדי להסיע?

חט'יב ערין מוקסקס: אצלנו יש גם עוד בעיה נוספת בעניין של העברת ההסעות לרשויות.

חט'יב ערין מוקסקס: הרשויות שנמצאות אצלנו באזור הן נמצאות במצוקה כלכלית נוראית, גם בזמן הנוכחי הן נמצאות בעיצומים ולפעמים בשביתות, ובכל זאת ההסעה הקיימת לא נמצאת בתהליך כשורה, הם לא מסיעים ילדים, לפעמים אין מלווים.

חט'יב ערין מוקסקס: לפעמים הם מחזירים ילדים לפני הזמן.

רן כהן: חבר הכנסת מרגי, אני רוצה שאנחנו נחליט מכאן לפנות עוד היום לשר הרווחה ולשרת המשפטים בדרישה להביא את השינוי בחוק לאלתר לשולחן הכנסת, כדי להעביר אותו עוד בחודש יולי ולא יותר מאוחר, כי הכנסת תצא לפגרה בסוף יולי, אז בכלל לא תהיה חקיקה.

פיני קבלו: הרשויות צריכה להתארגן לצאת במכרזים.

רן כהן: נכון.

רן כהן: לכן אנחנו חייבים לעשות את זה ממש בדחיפות גדולה.

עידית גודס-גרינבאום: אני חושבת שאולי שם צריך לאגם גם את החלוקה הכספית, כי אם היא לא מוגנת בחוק - -

רן כהן: לגבי הנושא הכספי, כמדומני שאין פה דרך אלא לדרוש שתהיה פגישה דחופה ביותר.

שלמה אליישר: יש ב-11 ביולי.

רן כהן: זה מאוחר מדי.

שלמה אליישר: זו הפגישה שנקבעה עם המרכז לשלטון מקומי, עם משרד הרווחה.

רן כהן: אני מציע שאנחנו נדרוש מהשר, וממנכ"ל השלטון המקומי דב קהת, להיפגש כבר בשבוע האחרון כדי לדבר בנושא של מימון ההסעות, כי אין זמן.

רן כהן: פשוט אין זמן, זה חייב להיות בהול.

עידית גודס-גרינבאום: לא הוכנו עדיין תקנות לחוק הסעה בטיחותית, מה שאומר שהיום - - -

רן כהן: אני מבין שזה גם יבוא עם החוקים?

עידית גודס-גרינבאום: אני לא יודעת, כרגע אין טיוטה אפילו לעניין הזה.

עידית גודס-גרינבאום: מה ששלמה החסיר בתיאור המצב, שהיום רשויות מקומיות רבות מצרפות את הילדים לילדי החינוך המיוחד, ילדי החינוך המיוחד רבים מהם אינם נשארים כמו במעון שיקומי עד השעה ארבע, אלא מסיימים בשעה אחת במקום השנה שתיים.

עידית גודס-גרינבאום: הפעוטות שזכאים על פי חוק וממומנים על פי חוק ליום מלא של טיפול עד השעה ארבע, מוחזרים לבתיהם בשעה שתיים כאשר ההורים לא בבית בכלל, מוחזרים הביתה בשעה אחת, שתיים.

עידית גודס-גרינבאום: יש כאן לאקונה מאוד גדולה, שאנחנו מחכים לתקנות בעניין הזה, שיבהירו גם את זה.

רן כהן: זה לא חלק נלווה של החוק?

עידית גודס-גרינבאום: זה בדרך כלל מוסדר בתקנות סוג כזה של נושאים.

רן כהן: זה תקנות של שר הרווחה?

עידית גודס-גרינבאום: תקנות של שר הרווחה.

רן כהן: אם כך, רחל אנחנו נפנה לשר הרווחה גם בנושא הזה, להוצאות תקנות.

עידית גודס-גרינבאום: נושא הליווי גם הוא מטריד אותנו.

עידית גודס-גרינבאום: נאלצנו לגשת לעתירה נגד עיריית קריית ים לדוגמה, על כך שעיריית קריית ים לא היתה מוכנה להסיע ילדה עם פירכוסים.

עידית גודס-גרינבאום: לצערנו, הרבה מהפעוטות האלה מפרכסים, היתה מלווה, הם לא קיבלו הוראות, הם לא יודעים מה אחריות המלווה.

עידית גודס-גרינבאום: הם לא מוכנים לקחת אחריות על העניין הזה.

עידית גודס-גרינבאום: אף אחד לא הסדיר ואמר, מה עושה מלווה בהסעה כשיש ילדה עם פירכוסים.

עידית גודס-גרינבאום: מה היא צריכה, עד איפה מגיעה האחריות שלה.

עידית גודס-גרינבאום: איזה פעולות היא צריכה לבצע כשקורה התקף.

עידית גודס-גרינבאום: העירייה אומרת, אולי במידה מסויימת בצדק, אני בלי שאמרו לי מה לעשות לא רוצה לעשות.

רן כהן: בבקשה ד"ר ווייל, מה באמת קורה בסוגייה הזאת של התקנות?

מיכל ווייל: ההנחיות שלנו יהיו שילדים שהולכים למעונות יום שיקומיים, ילוו עם אותה סייעת, אם אפשר שתטפל בהם גם במשך הטיפול במעון.

מיכל ווייל: אותה הנחייה שיש לנו לסייעות לגבי טיפול בפירכוסים יהיה - - -

עידית גודס-גרינבאום: לא תמיד מתאפשר, אין תיאום ביניהם.

מיכל ווייל: הסייעות האלה יצטרכו לעבור את אותה הכשרה.

עידית גודס-גרינבאום: זה הנושא השלישי שרצינו להעלות, שאנחנו נמצאים במצב פרוץ ומשרד הבריאות לא מספק את ההכשרה הזו.

עידית גודס-גרינבאום: אף אחד לא קובע נהלים מה מלווה צריכה לעשות במקרה כזה.

עידית גודס-גרינבאום: את אומרת הכשרה, אבל מי דואג מה תוכן ההכשרה?

מיכל ווייל: אנחנו נמליץ לגבי קורס החייאה.

רן כהן: אני ממש מתנצל, אבל יש פה פרטי פרטים שאנחנו לא יכולים להיות הוועדה ולרדת אליהם.

רן כהן: מה שכן, אני אמזער את הסוגייה שעידית מעלה ואני חושב בצדק.

רן כהן: התקנות שאמורות לצאת בכל הסוגייה הזאת יושלמו.

רן כהן: התקנות יושלמו כאשר גם הסוגיות האלה יידונו וייפתרו.

רן כהן: אז מה שאנו מבקשים, ד"ר אליישר, שגם הנושא הזה של התקנות יוצאו בהקדם כדי שאפשר יהיה להגיע לפתרון, ולדעת בראש שקט שהנושא של ההסעות כולו, על כל המרכיבים שלו ייפתר.

רן כהן: גם בנושא הזה אנחנו פונים לשר הרווחה.

רן כהן: זה יפול על ד"ר אליישר, אבל בסדר, בכתפיים רחבות הוא יעשה את זה.

רן כהן: רבותי, אני רוצה לעבור לנושא הזה של ועדות הערכה.

רן כהן: חבר הכנסת מרגי, אני מבין שתפקידן העיקרי של ועדות הערכה הוא בעצם לטפל בהשמה של הילדים במעונות.

רן כהן: ד"ר אליישר יציג את הנושא.

שלמה אליישר: למעשה ועדות הערכה קיבלו הנחייה לעבוד.

שלמה אליישר: בועדות הערכה יושבים נציגים.

שלמה אליישר: מי שמרכז את ועדות ההערכה בארבעה מחוזות זה מרכזי אגף השיקום במחוזות.

שלמה אליישר: יושבים שם גם נציגים של האגף לטיפול באדם המפגר כשמדובר בפעוט עם פיגור שכלי, ונציגים של היחידה לטיפול באוטיסטים כשמדובר בדיון ובהשמה במעון יום שיקומי של ילד עם אוטיזם.

שלמה אליישר: בנוסף לזה יושב רופא, בדרך כלל מנהל מרכז התפתחות הילד.

שלמה אליישר: למעשה כל הקבוצה הזאת של האנשים קיבלו מינוי של שני השרים, של שר הרווחה ושר הבריאות.

שלמה אליישר: ועדות הערכה פועלות באופן אלמנטרי ולמיטב ידיעתי באופן סדיר.

שלמה אליישר: יש להן שני תפקידים לוועדות הערכה, הן צריכות לקבל את החומר ולהחליט האם פעוט זכאי או לא זכאי, והזכאות נקבעת על פי שני קריטריונים עיקריים.

שלמה אליישר: ראשית, שהפעוט זכאי לגימלת ילד נכה, מהמוסד לביטוח לאומי.

שלמה אליישר: לא מדובר כאן מה גובה הקיצבה ומה גובה הנכות שלו, זה לא משנה.

רן כהן: סליחה שאני עוצר אותך, אבל נדמה לי שהעניין הזה של קבלת המסמך מהביטוח הלאומי, הוא בעצם צוואר הבקבוק של כל הסוגייה הזאת, משום שנוצר מצב שעד שמקבלים את האישור הזה בעבור הפעוט הנשמה יוצאת, ולפעמים כבר שנת הלימוד מתחילה.

שלמה אליישר: דבר שני, להפנות את הפעוט למעון יום המתאים לו ביותר, ועל פי חוות דעת של ועדת ההשמה, זו בעצם העבודה של ועדת ההשמה.

רן כהן: כל זה נעשה בתיאום עם ההורים?

שלמה אליישר: זה נעשה בתיאום עם ההורים.

שלמה אליישר: הרבה פעמים יש לחצים גם של הורים וגם של עמותות שמפעילות, בכלל, יש כאן מצב מאוד פרדוכסלי ומאוד קשה שיש קשר ישיר בין ההורים לבין העמותות, ומנהל של המסגרת כבר מציע להורים שהוא מוכן לקבל, ויש המון אינטראקציות בין ההורים לבין המנהלים ולנו אין שום - - -

רן כהן: לי זאת נראית אפילו דרך כדאית.

רן כהן: למה זה רע?

הניה מרמורשטיין: הורה עושה שופינג, מותר לו לעשות.

שלמה אליישר: אין לי שום בעיה עם השופינג הזה.

שלמה אליישר: להיפך, אבל הרבה פעמים זה עומד בניגוד להחלטות של ועדות ההשמה.

שלמה אליישר: אני יכול לתת לך דוגמאות של ילד שההורים החליטו שהוא צריך להיות במעון שעובד לפי שיטה מסויימת, אבל הוא גר בחדרה, והמעון הקרוב ביותר נמצא בנתניה.

שלמה אליישר: כלומר, להסיע ילד מחדרה לראשון לציון זה פשוט דבר שהוא בלתי סביר, ויש כאן המון התנגשות.

שלמה אליישר: בעיקרון להורים מותר לעשות שופינג.

רן כהן: זה בא לפני הוועדה.

שלמה אליישר: ודאי, הבקשה של ההורים באה לפני הוועדה, והוועדה מקבלת בסופו של דבר החלטה.

מורית בארי: ד"ר אליישר, מתי מתוכננות הוועדות הראשונות?

שלמה אליישר: הוועדות כבר עובדות.

מורית בארי: אנחנו קיבלנו מידע שהן מתחילות לעבוד באוגוסט.

עידית גודס-גרינבאום: בירושלים באוגוסט.

עידית גודס-גרינבאום: אל ההורים היחידים במדינה, מכל מערכות החינוך, שלא יודעים איפה הילד שלהם יירשם.

רן כהן: למיטב זכרוני, הוועדות הללו צריכות לעבוד באופן שבו לאחר שהן מסיימות לשמוע את המקרה, לתת החלטה תוך חודש.

רן כהן: אז אם יתחילו לעבוד באוגוסט, מתי יחליטו באוקטובר?

רן כהן: זה נראה לא סביר.

ציפי נגל: כבוד יושב ראש הוועדה נגע בנקודה הכי משמעותית.

ציפי נגל: זאת אומרת, מבחינת משך הזמנים והמועדים להתכנסות ועדות הערכה, על החלטות של ועדות הערכה, למה הכוונה?

ציפי נגל: בעצם ועדת הערכה צריכה להתכנס אחרי שהיא קיבלה את כל המסמכים בעניינו של הפעוט.

ציפי נגל: כשאחד המסמכים זה אישור המוסד לביטוח לאומי.

ציפי נגל: אני מייצגת עמותה שמפעילה מעון של D.D.P אבל גם בנכויות אחרות.

ציפי נגל: מה שקורה שעד שהפעוט בכלל מקבל את האיבחון, עד שמגלים שמשהו לא בסדר, עד שמקבלים את האיבחון, עד שניגשים למוסד לביטוח לאומי.

ציפי נגל: מדובר בתהליך מאוד ממושך.

ציפי נגל: הרי האיבחון המוקדם ביותר הוא בגיל שנה וחצי.

ציפי נגל: זאת אומרת, עד שמסיימים את כל התהליך, ומגיעים לשלב הזה שאפשר להביא את הפעוט לוועדת הערכה על פי התנאים של הצורך להציג להם את האישור הרפואי של המוסד לביטוח לאומי, מדובר על מצב שבו הפעוט יוכל אולי לשהות במעון מאמצע השנה פחות או יותר.

ציפי נגל: פרט לזה, ועדת הערכה צריכה תוך 30 יום מיום הפנייה להוציא את ההחלטה.

ציפי נגל: מיום סיום הדיון האחרון היא צריכה לתת את ההחלטה הסופית שלה.

ציפי נגל: זאת אומרת 30 יום ראשונים, חלו 30 יום נוספים.

ציפי נגל: אם אדם רואה עצמו נפגע, הוא צריך להגיש בקשה לדיון חוזר תוך 30 יום.

ציפי נגל: לאחר מכן יש לנו ועדת קבלה, שוועדת הקבלה תיתן את החלטתה גם היא תוך 30 יום נוספים.

ציפי נגל: ואחר כך, יש עוד זכות על ההחלטה.

ציפי נגל: זאת אומרת, אנחנו נמצאים במצב שאפילו אם מתחת מינימום התאריכים לפי החוק, אנחנו מדברים על מספר חודשים מאוד ממושך.

ציפי נגל: על כן יש שתי פתרונות לדעתי.

ציפי נגל: או שוועדת הערכה תתכנס לפני תחילת הזכאות, זאת אומרת לפני תחילת השנה במעון, אבל אז היא לא תצטרך לקבל את האישור של הביטוח הלאומי, אלא אישור של פנייה של ההורים לביטוח הלאומי.

ציפי נגל: הזכאות תהיה בכפיפות באישור הגימלה.

רן כהן: בעצם זה נכון רק לגבי ילדים חדשים.

רן כהן: כי לגבי ילדים קיימים שיש להם אישור מהביטוח הלאומי כבר אין בעיה.

שלמה אליישר: היא צודקת, כל שנה מצטרפים עוד 100 ילדים חדשים.

מורית בארי: בעצם הפתרון הוא לתת זכאות רטרו-אקטיבית.

מורית בארי: כי אם המעונות יידעו שבמשך תקופה של ארבע

מורית בארי: ה-חמישה חודשים לא מקבלים שום מימון כי האישור הוא רק מיום שיש את אישור גימלת הנכה מהביטוח הלאומי—

שלמה אליישר: זו לא זכאות רטרו-אקטיבית, זו זכאות מותנית.

מורית בארי: אני אומרת אחת מהשתיים, או זכאות רטרו-אקטיבית, ועדת הערכה תתכנס מאוחר יותר, או שהזכאות מותנית בקבלת גימלה.

מורית בארי: זה פתרון שיכול לפחות לעבוד לגבי כל הילדים שהקריטריונים שלהם מבחינת הביטוח הלאומי ברורים.

רן כהן: אני חושב שהשיחה האחרונה ביניכם כבר מניחה שוועדות הערכה לא יגמרו לעבוד, בעיניי זה לא תקין.

רן כהן: אני רוצה לשאול שאלה מאוד פשוטה, ואולי ציפי ועידית יעזרו לי בעניין הזה.

רן כהן: כדי שהעניין יעבוד תקין וכל הילדים יהיו בהשמה מה-1 בספטמבר כנדרש.

רן כהן: מתי הועדות האלה צריכות לגמור לעבוד?

רן כהן: מתי הן צריכות לסיים לעבוד?

ג'ורג' צימרמן: ב-15 ביולי.

רן כהן: מדוע לא מספיק ב-15 באוגוסט?

קריאה: ועדת הערכה קובעת שהוא צריך מעון, בשביל זה צריך לחזור לעירייה.

רן כהן: אנחנו נמצאים היום ב-22 ביוני, אני לא יכול היום לבקש שיגמרו לעבוד ב-15 ביולי.

יעקב מרגי: למה לא לעשות זכאות מותנית כמו שקיים במעונות היום הרגילים?

ג'ורג' צימרמן: בנוסף לילדים זכאי חוק, יש לנו ילדים שהם לא זכאי חוק.

ג'ורג' צימרמן: שלאור העובדה שאנחנו לא ממלאים את הגן, נשארים מקומות פנויים.

ג'ורג' צימרמן: מדינת ישראל יצרה שני סוגי ילדים, ילדים שמגיע להם גן על פי חוק, וילדים שלא מגיע להם גן על פי חוק ואז ההורים צריכים לממן.

ג'ורג' צימרמן: דבר שהוא מוסתר מהגלוי, אבל הם עושים את זה בחלקו של הדבר.

ג'ורג' צימרמן: ברגע שאנחנו לא ממלאים את הגן, נשאר מקום פנוי שילדים אחרים יכולים לנצל.

ג'ורג' צימרמן: שתי בעיות – רשות מקומית באזור שלה רוצה למלא את הגן עם ילדים משלה, כי רשויות אחרות רוצות גם את המקום, כפי שאמר ד"ר אליישר, מכיוון שאין מספיק מעונות, צריך למלא ואז ילדים נשארים בחלקם, ואז צריכים לנסוע הרבה יותר רחוק.

ג'ורג' צימרמן: ולכן זה חשוב ש-15 ביולי יהיה התאריך כדי שיהיה לנו חודש וחצי להיערך לקראת ילדים שהם לא עוברים את הוועדה.

רן כהן: אני מסכים מבחינתי לגמור את זה גם ב-15 ביוני.

רן כהן: הבעיה הכי גדולה שהוא כבר עבר.

רן כהן: מה אני אומר לעצמי, אני שואל את עצמי באיזה אופן אני יכול היום לדרוש מהשרים לדאוג שועדות הערכה האלה יסיימו את העבודה שלהן כנדרש, כדי לעמוד בזמן.

רן כהן: אז ציפי אומרת, ה-15 ביולי, כי עד סוף יולי חייבים לדעת בכל גן מי מאייש.

ג'ורג' צימרמן: ועדות ההערכה לא קשורות לשרים.

ג'ורג' צימרמן: הן קשורות למשרד העבודה והרווחה, לראש האגף.

ג'ורג' צימרמן: הוא יכול לקבוע מתי הן מתקיימות.

ג'ורג' צימרמן: וזה עד ה-15 ביולי יכולים לפתור את כל הבעיות.

שלמה אליישר: עוד היום תצא הוראה לסיים את עבודת ועדות הערכה עד ה-15 ביולי.

עידית גודס-גרינבאום: צריך לזכור שהרשויות גם צריכות לארגן את ההסעות.

ציפי נגל: עם הנושא של הקבלה מותנית.

שלמה אליישר: לגבי הנושא של הקבלה המותנית, יש כאן נציג של הביטוח הלאומי?

שלמה אליישר: ג'ורג' העלה כאן סוגייה מאוד קשה.

שלמה אליישר: כולנו מכירים כאן את כל הסיפור של ילדים שיש להם נכויות, לקויות חמורות, אבל אינם זכאי חוק מעונות יום שיקומיים, בגלל מבנה התקנות של המוסד לביטוח לאומי.

שלמה אליישר: בעצם יש כאן איפה ואיפה.

שלמה אליישר: כלומר, יש מספר גדול מאוד של פעוטות שבוודאי יכלו להנות משלוש שנים של טיפול אינטניסיבי במעונות יום שיקומיים, אבל הם לא מגיעים לשם בגלל שאינם זכאי חוק.

שלמה אליישר: למעשה, ברגע שאנחנו נלך לכיוון שאתה מציע, אנחנו נציף את ועדות ההשמה במספר גדול מאוד של פניות, שבסופו של דבר יתברר שהן לא רלבנטיות.

שלמה אליישר: זה יכול גם כן לעכב את כניסתם ודיון בעניינם של פעוטות שהם זכאי חוק.

שלמה אליישר: יש כאן עם זה בעיה לא פשוטה.

שלמה אליישר: הרי בזמנו פרופסור אורנוי, הוועדה הידועה, דיברה לגבי 3,000 ו-4,000 ילדים במדינת ישראל בעלות של 100 מיליון שקל, 125 מיליון שקל, מיכל בוודאי זוכרת את זה, והנושא הזה למעשה עלה וירד, עלה וירד בדיונים שונים בכנסת ובפורומים שונים.

שלמה אליישר: הנושא הזה בעצם לא קיבל עד היום פתרון.

עידית גודס-גרינבאום: אנחנו מציעים פתרון בעניין הזה.

עידית גודס-גרינבאום: יש הצעת חוק שהונחה על ידי חבר הכנסת מלכיאור, חבר הכנסת נסים דהן וחברים אחרים מכל סיעות הכנסת שמציעה לקבוע קריטריון נוסף לזכאות בחוק מעונות יום שיקומיים עצמו.

עידית גודס-גרינבאום: אנחנו הגשנו לכם הצעה מסודרת, כינסנו מומחים להתפתחות הילד.

עידית גודס-גרינבאום: חתמו עליה 24 מומחים להתפתחות הילד.

עידית גודס-גרינבאום: מנהלי מכונים להתפתחות הילד מרחבי הארץ, שזה כמעט כל המכונים להתפתחות הילד מרחבי הארץ, שהגישו הצעה לקריטריון נוסף לזכאות למעון יום שיקומי.

שלמה אליישר: ברור שאגף השיקום מברך על היוזמה.

שלמה אליישר: המציאות שקיימת כרגע היא ועדות ההשמה.

רן כהן: אגף השיקום מברך, אבל השר בסוף נדרש לעלות לכנסת כדי להוריד אותה מסדר היום, בגלל האילוצים של האוצר.

שלמה אליישר: אני בטוח שגם שר הרווחה מסכים, מכיוון שזה תקציב אוצרי, האוצר התנגד לזה, זה ברור לגמרי.

שלמה אליישר: מדובר על תוספת של עשרות מיליוני שקלים.

רן כהן: בואו נדחה את הדיון בנושא הזה, כי אני מבין שהוא נושא שבא לקדם את כל המהלך.

רן כהן: אני מרגיש בדיון הזה ממש דחיפות גדולה מאוד איך פותחים את שנת הלימודים הקרובה.

רן כהן: אני רוצה לסכם את הסוגייה הזאת – אנחנו מקבלים את ההודעה של ד"ר אליישר שתצא עוד היום הנחייה לוועדות הערכה לסיים את עבודתן עד ה-15 ביולי, מתוך שאיפה להגיע לפתרון של כל הילדים וכל הפניות.

רן כהן: במקרים שוועדות הערכה לא יצליחו להגיע לפתרון, אז להפעיל את המרכיב של קבלה מותנית.

טליה אגמון: יש בעיה קשה עם הנושא הזה.

טליה אגמון: מה יקרה אם ועדת הערכה תאשר השמה מותנית כמו שנאמר, ואחרי שלושה חודשים כשהילד במעון, ביטוח הלאומי דוחה את התביעה?

שלמה אליישר: לא, אין דבר כזה.

שלמה אליישר: הוא לא ייכנס ב-1 בספטמבר אם לא יהיה אישור עד ה-1 בספטמבר, לזה כל הכוונה.

טליה אגמון: הוא יכול ללכת למעון, אבל הוא יתחיל ללכת רק כאשר - - -

ציפי נגל: זאת אומרת, שאין מעונות יום שיקומיים לפחות לילדי D.D.P.

שלמה אליישר: מה לעשות, זה החוק.

ציפי נגל: ברגע שיש איבחון אין לי שום ספק מבחינת הביטוח הלאומי שהוא מאשר, זה לא כמו לקויות אחרות.

רן כהן: באותה פנייה שאנחנו פונים לגבי סיום העבודה של ועדות הערכה עד ה-15 ביולי, אנחנו פונים עוד היום למנכ"ל הביטוח הלאומי לזרז את הוצאת האישורים לילדים בגיל הזה, לא יאוחר מה-15 באוגוסט.

רן כהן: ואז זה יפתור איכשהו את הבעיה שלפני סוף אוגוסט כבר לכל ילד יהיה לפחות את האישור.

רן כהן: ואז גם קבלה מותנית, אם תהיה, לפחות היא תהיה בידיעה שהילד יתקבל.

רן כהן: ההשמה תהיה לפני ה-15 ביולי, זאת אומרת השמה בקבלה מותנית.

עידית גודס-גרינבאום: מה שצריך לבקש מהביטוח הלאומי, זה לא רק לפתיחת השנה הזאת, אלא באופן כללי לתת עדיפות לילדים האלה שמועמדים למעונות שיקומיים, לתת מגבלת זמן לדעתי של חודש מיום הגשת התביעה.

עידית גודס-גרינבאום: זו קבוצה קטנה של ילדים.

רן כהן: זה נעשה על פי חוק?

רן כהן: יכול להיות שכדאי לשנות את החוק בעניין הזה ולשים שם את המגבלה של חודש.

עידית גודס-גרינבאום: אני חושבת שזה כבר חוק הביטוח הלאומי.

רן כהן: את מוכנה לבדוק את העניין הזה ולהגיד לנו, כי אם כן, נגיש בשם הוועדה תיקון לחוק בסוגייה הזאת.

רן כהן: נפנה לד"ר בן שלום לגבי הסוגייה הזאת, לקבוע כלל שתוך חודש ימים הביטוח הלאומי מוציא את האישורים הנדרשים.

יעקב מרגי: בדיון אחר בוועדה הזאת, היתה נציגת הביטוח הלאומי, אם אני לא טועה זה היה גימלות וקיצבות נכות לילדים.

יעקב מרגי: היא אמרה במפורש, אם הוועדה מאשרת, שיקולי התקציב סעיף התקציב אם יש או אין לא עובד.

יעקב מרגי: צריך להגיע להבנה, ועדות ההשמה הן די מקצועיות, זה יכול להוות בסיס.

רן כהן: הבעיה היא שוועדות הערכה האלה עובדות על סמך מסמכים שהן מקבלות לגבי כל ילד.

רן כהן: יש חוות דעת של העובדת הסוציאלית, יש מכון להתפתחות הילד, ומעקב אחר ההתקדמות של הילד.

רן כהן: יש גם אישור המוסד לביטוח לאומי.

יעקב מרגי: למה צריך להמתין עוד פעם לאישור המוסד לביטוח לאומי?

רן כהן: כי אם הוועדה מחליטה בלי האישור של הביטוח הלאומי, והיא עושה את זה בדרך של קבלה מותנית, אז רצוי שהמוסד לביטוח לאומי יתן את האישור שלו לפחות עד אמצע אוגוסט, כדי שהילד הזה אכן יתקבל וגם ייכנס.

רן כהן: אחרת הוא ילמד והמעון לא יקבל בגינו את הכסף.

עידית גודס-גרינבאום: אני רוצה רק להגיד מה היה המצב עד היום עם הנושא שציפי העלתה.

עידית גודס-גרינבאום: עד היום ילדים למשל עם D.D.P או ילדים אחרים, אנחנו ודאים לגבי זכאותם לגימלה.

עידית גודס-גרינבאום: זאת אומרת, שיש ילדים שבאים עם איבחונים שיש ודאות לגבי זכאותם לגימלה.

עידית גודס-גרינבאום: היות והליכי הביטוח הלאומי לוקחים שלושה חודשים באופן רגיל, זה לא עניין חריג.

שלמה אליישר: אגב, משלמים את זה רטרו-אקטיבי, אין כאן בעיה כספית.

שלמה אליישר: הם ישלמו מיום קבלת התביעה.

רן כהן: אבל בכל זאת זו בעיה ביורוקרטית.

עידית גודס-גרינבאום: הילדים היו נקלטים במעון לפני קבלת אישור הגימלה.

עידית גודס-גרינבאום: ביום הגיע האישור על הגימלה, שגם על הגימלה הוא רטרו-אקטיבי ליום הגשת התביעה ולפעמים קודם לכן.

עידית גודס-גרינבאום: גם משרד הרווחה היה מעביר תעריף על שהות הילד שבמעון באופן רטרואקטיבי.

עידית גודס-גרינבאום: עכשיו בעצם בעניין הזה, אומר ד"ר אליישר שיש שינוי במדיניות, וזה אומר עוד המתנה של ילדים בבית במקום להיות במעון.

רן כהן: אני רוצה לקצר את כל הזמנים האלה למינימום ההכרחי ולעמוד בלוח זמנים כדי ששנת לימודים תתחיל.

רן כהן: שכל ילד כזה יש לו מספיק צרות ולהורים שלו בטח.

רן כהן: לפחות דבר אחד יעבוד למענו וזה הביורוקרטיה.

רן כהן: הסוגייה הזאת הסתיימה.

רן כהן: אני רוצה להיכנס לסוגייה השלישית.

רן כהן: אם אני מבין נכון, ישנה עכשיו סוגייה מאוד קשה וכואבת שתתחיל, היא יכולה להיות בעצם לרועץ בצורה דראקונית מה-1 בספטמבר לגבי העניין של המימון.

רן כהן: אני יודע מה הסוגייה שאני רוצה להעלות לדיון, ד"ר אליישר יתקן או אתם תתקנו אותי.

רן כהן: אם אני מבין נכון, עד היום המעונות הללו שבהן ילדים מקבלים טיפולים רפואיים מגוונים, העלות של הטיפולים הללו היא סדר גודל של 3,800 שקלים.

רן כהן: מדובר על ילדים אוטיסטים.

רן כהן: כאשר לזה עד היום משרד הבריאות נתן פר כל ילד כ-2,900 שקלים.

רן כהן: בעבר המעונות הללו גבו מההורים כ-800 שקלים כדי לממן חלק מהטיפול הזה בעזרתם.

רן כהן: חלק נמשך גם היום, אני מבין שיש מעונות שכבר לפני שנתיים הפסיקו לגבות את הכסף הזה.

שלמה אליישר: הוצאנו הנחייה שגובה השתתפות של הורים למעון יום שיקומי לא יהיה שונה ממעון יום רגיל, והוא לא יעלה על 1,172 שקל לחודש, זה התשלום המקסימלי.

שלמה אליישר: הוא מתחיל מ-130 שקלים לאנשים שההכנסה הכוללת שלהם היא נמוכה, והוא מגיע בהכנסות הגבוהות ביותר עד 1,172, וזה ייכנס לתיקון חקיקה.

רן כהן: אם אני מבין, הבעיה הגדולה היא לגבי המעונות של גנים מגיל 3 עד גיל 7, שמשרד החינוך בעצם מנחה היום שלא לגבות את ה-800-900 שקלים מההורים כדי לממן את הטיפולים הרפואיים הללו.

רן כהן: נדמה לי שבעניין הזה ישנה איזה סתירה, או התנגשות בין משרד החינוך לבין משרד הבריאות.

רן כהן: כיוון שמשרד הבריאות הולך לקצץ את ההשתתפות שלו מ-2,900 שקלים ל-2,000.

רן כהן: כלומר להורדה של כ-900 שקלים על כל ילד, כי אז יווצר מצב שבו המעונות לא יוכלו לעמוד בטיפולים הללו, והטיפולים הללו יוקטנו באופן דרסטי.

לאה שקד: אנחנו מדברים על שתי סוגיות שלא קשורות בהכרח.

לאה שקד: הטיפול הבריאותי המקדם שאומר – שילד במעונות השיקומיים, פעוטות עד גיל 3 אמורים לקבל 14 טיפולים בשבוע, אני מייד אדבר על הכסף.

לאה שקד: בהשתתפות של ההורה ב-800 שקלים לחודש.

לאה שקד: מגיל 3 עד כניסתו של הילד לכיתה א', מספר הטיפולים קוצץ מ-14 טיפולים ל-10.5 שעות בשבוע, על ידי משרד הבריאות ומשרד האוצר, זה לא בעצם קיצוץ, אלא תלוי איך אנחנו מציגים את זה.

לאה שקד: כי משרד החינוך לילדים של חינוך מיוחד הוא נותן את הסל של הטיפולים פרא-רפואיים לילדים אוטיסטיים זה 3.4 שעות לילד בשבוע.

לאה שקד: מגיל 3, ומגיל כיתה א' ואילך זה 2.9.

לאה שקד: טרום התוספת התקציבית, נתקבלה תוספת תקציבית על ידי משרד האוצר, היה מצב שהוא היה מאוד בעייתי.

לאה שקד: שהיה איזשהו תקציב מאוד מינימלי, הראשון שקיבל את ה-14 שעות נכנס והיה בפנים, והאחרים פשוט חיכו ולא קיבלו.

לאה שקד: ולכן היה איזשהו הסדר עם משרד האוצר, בין משרד האוצר לבין משרד הבריאות שאמר שבמעונות השיקומיים שאין השתתפות של משרד החינוך, אפילו לא בבסיס, הילדים יקבלו 14 שעות בשבוע.

לאה שקד: ובמשרד החינוך ה-14 משלים את התקציב הבסיסי שיש למשרד החינוך שזה 3.4 שזה קרוב ל-3.5 שעות.

לאה שקד: עם זה משרד הבריאות קורא לזה קיצוץ, אני לא בטוחה שזה קיצוץ, אבל זה כרגע לא הנושא.

רן כהן: למה זה לא הנושא, זה נושא כן משמעותי.

רן כהן: אני חושב שמשרד הבריאות צריך להגיד את זה, לא אני.

רן כהן: אני מבין שהילדים האלה מבחינה מקצועית-רפואית הם צריכים את הטיפול של ה-14 שעות.

לאה שקד: אלה מקבלים את ה-14 שעות.

רן כהן: לא אני קבעתי את זה וגם לא אתם.

רן כהן: הם צריכים את ה-14 שעות האלה כדי לתת מענה להתפתחות הנורמטיבית שלהם.

לאה שקד: אכן, אלה ואלה מקבלים את ה-14.

לאה שקד: 14 מקבלים במעונות היום השיקומיים.

לאה שקד: בגנים של החינוך המיוחד מקבל את ה-14 שעות, שזה תצריף של 10.5 של משרד הבריאות, ועוד 3.5 של משרד החינוך.

לאה שקד: ולכן אלה ואלה ה-14.

לאה שקד: היה מי שחשב במשרד הבריאות, אני בודאי לא אתנגד לזה, שבגן הילדים היה צריך לקבל 14 פלוס ה-3.4 שמשרד החינוך טוען.

לאה שקד: אבל לדעתי לא זאת הבעיה המהותית שאנחנו כרגע נתקלים בה שהיא מעבר לכסף.

לאה שקד: הגנים במשרד החינוך הם גנים שפועלים תחת חוק לימוד חובה חלקם, ובנוסף לזה גם תחת חוק חינוך חינם.

לאה שקד: לא ייתכן מצב שזה מנוגד לחוק אחר, שמשרד האוצר ומשרד הבריאות ידרוש מראש 800 שקלים מכל הורה שנכנס לגן הילדים.

רן כהן: כן, אבל החוק הוא חוק חינוך חובה.

לאה שקד: חינם.

רן כהן: פה לא מדובר על חינוך, פה מדובר על טיפול רפואי.

לאה שקד: הגנים שהם גנים של משרד החינוך, שמתחילים לפעול כמסגרת של חוק חינוך מיוחד, אין השתתפות של הורים.

לאה שקד: החוק מקנה שירותים לילד, כולל שירותים רפואיים.

לאה שקד: כי אנחנו גם קונים בגנים שלנו שירותי רופא ועובד סוציאלי.

רן כהן: זה כתוב בחוק שגם השירותים הרפואיים הם חינם?

לאה שקד: בוודאי.

לאה שקד: אנחנו לא מתנגדים לתוספת הבריאותית, מה שנקרא טיפול בריאותי מקדם.

לאה שקד: אנחנו בהחלט בעד הטיפול הבריאותי המקדם.

לאה שקד: אבל אנחנו נגד כאוס.

לאה שקד: כי מה שקורה הוא שמשרד הבריאות ומשרד האוצר החליטו שאת הטיפול הבריאותי המקדם הוא יכניס לתוך מוסדות שהם מוסדות רשמיים לכל עניין ודבר, ושהמורים שלהם והמטפלים הם עובדי מדינה, והם יתנו את התוספת של הטיפול הבריאותי המקדם באמצעות עמותות.

לאה שקד: תארו לעצמכם מצב, שחלק מההורים יהיו חברים בעמותה אחת, חלק מההורים יהיו חברים בעמותה אחרת, והם כולם יעשו עליהום על אותה גננת מסכנה.

לאה שקד: אצלנו יום הלימודים מתקיים בין שמונה לרבע לחמש.

רן כהן: אותו גן עובד עם שתי עמותות?

רן כהן: או שתמיד הגן שייך לעמותה?

לאה שקד: אין גן ששייך לעמותה.

לאה שקד: הגן הוא רשמי של מדינת ישראל.

רן כהן: הוא מופעל על ידי השלטון המקומי?

לאה שקד: נכון.

לאה שקד: ולכן הוא לא יכול להיות מופעל על ידי גורמים חיצוניים.

לאה שקד: אם ה-3.4, אם בגן הזה במקסימום יש 8 תלמידים, הטיפול הבריאותי שמשרד החינוך נותן באמצעות עובדי מדינה, אותה קלינאית תקשורת היא עובדת מדינה, 27 שעות מעבר לשעות אורך של הלימודים.

לאה שקד: עכשיו באמצעות איזושהי עמותה שלא זכתה במכרז, אלא היא קיבלה את הטיפול הבריאותי, תיכנס לאיזשהו גן ילדים ותוסיף 80 שעות משלה, ותיתן הנחיות לגננת.

לאה שקד: זה מצב של כאוס.

קריאות: - - -

רן כהן: סליחה, אנחנו רוצים להבין מלאה מה שהיא מסבירה, לא מה שאתם מתקוממים.

לאה שקד: אני לא מדברת על המעונות השיקומיים, זה לא קשור.

לאה שקד: כרגע אנחנו מדברים על הגנים.

רן כהן: אני מבקש לשמוע את לאה בנחת, בלי ההפרעות.

רן כהן: זה לא מועיל לא לא, ולא לחבר הכנסת מרגי.

הניה מרמורשטיין: זה קשור מעל גיל 3, אין פה שום נציג של גנים.

שלמה אליישר: זה לא שייך בכלל לחוק מעונות יום שיקומיים.

רן כהן: אגיד לך מה הבעיה ד"ר אליישר.

רן כהן: הנושא של הדיון שלנו זה איך להיערך לקראת שנת הלימודים הקרובה.

לאה שקד: מגיל שלוש זה כבר לא מעונות שיקומיים, זה מוסדות, זה נכנס תחת חוק חינוך מיוחד שהוא חוק חינם.

לאה שקד: יש לנו בעיה שלא קשורה לשולחן הזה.

לאה שקד: מאחר והתחלתי להסביר מה שקורה, כי יש פה איזשהו דיפוננס, שהוא התנגשות בין מצד אחד חוק והטיפול הבריאותי המקדם לא פועל מתוקף חוק.

לאה שקד: פניתי לד"ר ברלוביץ' במשרד הבריאות, ואנחנו אמורים להסדיר את ההתנהלות של אותה תוספת של הטיפול הבריאותי המקדם שאנחנו מאוד מברכים עליו.

לאה שקד: אחת האפשרויות זה לעשות את הפיצול בין הטיפולים הפרא-רפואיים, ואז משרד הבריאות יקנה את זה ישירות מאיתנו.

לאה שקד: כמו שאנחנו קונים ממשרד הבריאות שירותי בריאות.

לאה שקד: או האופציה השנייה, זה ללכת באמצעות הרשויות המקומיות, כמו שמשרד החינוך מממן סייעות אבל הוא לא מפעיל את זה, ולמנוע את אותו כאוס שעלול להיווצר כתוצאה מהתנגשויות בין החוקים ובין העמותות.

שלמה אליישר: זה לא שייך.

רן כהן: יש דבר אחד שהוא כן שייך מבחינתי.

רן כהן: אני שואל אותך לאה שקד, ואת משרד הבריאות.

רן כהן: השאלה היא האם עלול להיווצר מצב שבו מה-1 בספטמבר ילדים בגנים הללו יקבלו פחות שעות של טיפול רפואי בגין העובדה שהתקציב ממשרד הבריאות מקוצץ.

רן כהן: האם יש סכנה אמיתית שבגין העובדה שמשרד הבריאות מקצץ מ-2,900 שקלים ל-2,000 הילדים הללו יקבלו פחות שעות טיפול, או שחלילה וחס המעונות ייסגרו, אני לא יודע.

לאה שקד: לא.

לאה שקד: מה אתם אומרים משרד הבריאות?

טליה אגמון: השאלה מתמקדת למעונות יום השיקומיים או לגנים?

טליה אגמון: מדובר על החינוך המיוחד.

טליה אגמון: ראשית, זה לא הנושא של הישיבה, ואין לי ידע לגבי מה שקורה בחינוך המיוחד.

טליה אגמון: אפשר יהיה לחזור למשרד ולבדוק את הנושא הזה אם הוועדה תרצה תשובה, תקבל אותה.

טליה אגמון: אבל לא לי ולא לד"ר וייל יש ידע לגבי מה שקורה בגנים של החינוך המיוחד מעל גיל 3.

טליה אגמון: לגבי מעונות יום שיקומיים, בגדול שם יש החלטה שהתקבלה ביחד עם משרד הרווחה שההורים משתתפים במעונות לפי רמות ההכנסה שנקבעו והמדרגות הרגילות, והורים לילדים אוטיסטים לא ישלמו יותר כסף מהורים לילדים לא אוטיסטים.

טליה אגמון: זה לגבי ההשתתפות של ההורים.

רן כהן: יוצא מזה טליה, שיש בעצם הסכמה ביניכם לפחות, בלי משרד החינוך, על השתתפות הורים.

שלמה אליישר: זה לא שייך לחוק חינוך מיוחד, אלה שני דברים שונים.

רן כהן: אני מבין, בלי קשר לחוק חינוך מיוחד, אתם אומרים בעצם יש השתתפות הורים ולא יותר מ...

שלמה אליישר: נכון.

שלמה אליישר: יש תקווה להשתתפות הורים ולמעונות יום שיקומיים.

מיכל וייל: אני יכולה להתייחס רק לנושא של מעונות יום שיקומיים מה שטליה אמרה.

מיכל וייל: לגבי הילדים היותר גדולים, צריכים לבדוק את זה.

עידית גודס-גרינבאום: הנושא שנמצא על סדר היום מבחינת פעוטות עם צרכים רפואיים, כאן המלה טיפול רפואי לגבי ילדים אוטיסטים הוא קצת מטעה, כי זה טיפול מקדם.

עידית גודס-גרינבאום: אנחנו מדברים על צרכים רפואיים.

רן כהן: אגב, ביקרנו במעון כזה ביפו, זה היה מרשים באופן ממש עד התרגשות, כמעט עד דמעות.

רן כהן: אני חייב להגיד פשוט עבודת קודש.

רן כהן: נפלא.

עידית גודס-גרינבאום: הנושא השלישי שעל סדר היום, הוא נושא של צרכים רפואיים פר-אקסלנס.

עידית גודס-גרינבאום: זאת אומרת הטיפולים הפולשניים, חודרניים.

עידית גודס-גרינבאום: זה הנושא שמאוד מטריד אותנו כרגע, היתה עתירה לבג"צ, בית המשפט פסק לקראת סוף אפריל שהמדינה חייבת לספק ציוד וכוח אדם מתאים כדי לשלב פעוטות עם צרכים רפואיים במעונות יום שיקומיים.

עידית גודס-גרינבאום: אנחנו היום במצב שחודשיים לפני פתיחת שנת הלימודים, עדיין הפעוטות עם הצרכים הרפואיים לא יודעים באיזה מעונות יוכלו לקלוט אותם, איזה ציוד יהיה במעונות האלה, איזה כוח אדם יהיה במעונות האלה.

עידית גודס-גרינבאום: וכבר באופן מיידי, יש לנו כאן הנחיות של המדינה שסותרות את החלטת בג"צ.

עידית גודס-גרינבאום: הנחייה שיצאה אחרי בג"צ של משרד הבריאות למעון לקלוט ילדה עם טרכוסטום.

עידית גודס-גרינבאום: הנחייה של משרד הבריאות שיצאה אחרי החלטת בג"צ לקלוט ילדה עם טרכוסטום, שזו ילדה שנושמת דרך גור בגרונה ונמצאת בסכנת חנק תמידית, ועל כן על פי חוות דעת רפואית צריכה השגחה צמודה כל היום.

עידית גודס-גרינבאום: ועל פי תקנות הרופאים, מי שיכול לבצע את שאיבת הליחה מהקנה הוא רק אחות.

ציפי נגל: זו פרשנות שטענו לגביה בבג"צ, והטענה שלכם לא התקבלה.

יעקב מרגי: זה מי שהוכשר לכך.

עידית גודס-גרינבאום: הטיפול היחיד שתקנות הרופאים אומרות לגביו במפורש, שהוא יכול להיות מבוצע על ידי אחות זה השאיבה העמוקה של נוזלים מקנה הנשימה.

עידית גודס-גרינבאום: כתוב במפורש בתקנות הרופאים שיכול להיות מבוצע על ידי אחות, ובג"צ קבע במפורש, שהמדינה, כל עוד תקנות הרופאים עומדות בנוסח הנוכחי שלהן, איננה יכולה להנחות לפעול באמצעות סייעת לגבי אותם מקרים.

עידית גודס-גרינבאום: באופן כללי, הילדים שלמשל ממתינים בתור לבית חולים "אלין" לא יודעים עד היום מה הם יקבלו בשנה הבאה.

עידית גודס-גרינבאום: האם בבית החולים יהיה מעון שיקומי, איזה סל של ציוד של כוח אדם יסופק להם מכוח חוק מעונות יום שיקומיים, שאלה ילדים עם צרכים רפואיים.

עידית גודס-גרינבאום: ילדים גם שיקומיים, וגם עם צרכים רפואיים מאוד קשים.

עידית גודס-גרינבאום: וכך ברחבי הארץ בכלל.

ציפי נגל: חלק ממה שהועלה כאן רלבנטי לדיון, וחלק לא רלבנטי לדיון.

ציפי נגל: הבעיה הזו של הגבייה ושל השתתפות ההורים היתה בעייתית גם במעונות יום שיקומיים.

ציפי נגל: אז ד"ר אליישר בישר בתחילת העלאת הנושא שבמסגרת מעונות היום השיקומיים הנושא הוסדר עדיין, אם יש אישור לגבות מההורים עד גובה סכום מסויים שזה פותר את הבעיה.

שוש קמינסקי: במחלקה לשירותים חברתיים.

שלמה אליישר: גובה השתתפות הורים נקבעת על ידי עובדי זכאות במחלקות לשירותים חברתיים.

שלמה אליישר: למעשה קבענו תקרה, ואמרנו שבגלל שלהורים לילדים עם בעיות רפואיות, ילדים נכים, פעוטות עם לקויות ונכויות,יש הוצאות גדולות מאוד.

שלמה אליישר: לא יעלה על הדעת שאנחנו נחייב אותם להשתתף בדמי החזקה, יותר מאשר ילדים במעונות יום רגילים.

שלמה אליישר: ולכן אמרנו שאנחנו נשתמש באותו סולם.

שלמה אליישר: כלומר, התקרה תהיה בדיוק אותה תקרה, כמו שיש השתתפות של הורה בעל הכנסה מאוד גבוהה לילד במעון ביום רגיל.

שלמה אליישר: וזה כדי לא לקפח הורים שיש להם ילדים עם בעיות רפואיות מורכבות, שממילא יש הרבה מאוד הוצאות שנופלות על המשפחה.

ציפי נגל: אם כך אנחנו נשארים בבעיה.

ציפי נגל: מה שקורה זה שלגבי סל השירותים הבסיסי של מעונות יום שיקומיים שזה הסל מרווחה, יש איזשהו אישור לגביית השתתפות מההורים.

ציפי נגל: אבל לגבי אותו טיפול בריאותי מקדם לילדים האוטיסטים זו תוספת של 14 שעות מעבר לסל השירותים שמוגדר בחוק מעונות יום שיקומיים.

שלמה אליישר: ההשתתפות היא לא מעבר.

ציפי נגל: אבל זה חייב להיות מעבר, זה לסל נוסף.

שלמה אליישר: לא, זה חלק מהסל.

שלמה אליישר: זה לא מעבר.

שלמה אליישר: שיירשם בפרוטוקול, הורה לא יחוייב, גם הורה לפעוט עם אוטיזם, לא יחוייב לשלם מעבר לגובה שאני כרגע נקבתי שהוא הסכום המקסימלי, ולא משנה כמה סל רפואי נכנס לעניין הזה.

ציפי נגל: זאת אומרת מבחינתי, אם היה איזשהו הסדר שאומר יהיה מקסימום, מתוכו תנוכה ההשתתפות של ה-800 שקלים לחודש מהטיפול הפרא-רפואי, והדלתא תועבר לרשות המקומית, בסדר.

ציפי נגל: אבל אתה מדבר על מצב שהרשות המקומית מלכתחילה, לצורך קביעת הזכאות וההשמה, מבחינת כל התהליך, כבר גובה את המקסימום שהיא זכאית לגבות מההורה, ואז אנחנו מגיעים למצב שאנחנו לא יכולים לגבות שקל מההורה.

ציפי נגל: ושוב אנחנו נמצאים במצב שאנחנו חסרים את אותם 800 שקלים דמי השתתפות הורים.

ציפי נגל: לגבי הנושא השני, אני באמת לא ארחיב עליו כי הוא באמת לא רלבנטי.

ציפי נגל: אין, לא את ד"ר דליה גלבוע, שהיא אחראית במשרד הבריאות בנושא.

ציפי נגל: אנחנו מטפלים בנושא, אני רק חייבת כיוון שהנושא הועלה לפרוטוקול, להעיר בהערת אגב, שהצעת הפתרון האפשרית של להעביר את הסכום מהבריאות לחינוך, זה נושא שנפסל במשרד הבריאות.

ציפי נגל: בהחלטה של שר הבריאות אמרו חד-משמעית מדובר בטיפולים רפואיים פר-אקסלנס, שלא ייתכן שיועברו למשרד החינוך.

ציפי נגל: כיוון שזה היה בפרוטוקול, הרגשתי דחף לאו בר כיבוש להעיר על הנושא הזה.

ציפי נגל: לגבי הנושא של מעונות יום שיקומיים, אז גם במסגרת מעונות יום שיקומיים, הנושא הזה לא הוסדר.

ציפי נגל: אנחנו נמצאים במצב שאנחנו לא יכולים לגבות מההורים.

ציפי נגל: מצב שהוגדר מלכתחילה כמבוסס על השתתפות הורים.

ג'ורג' צימרמן: במצב שיש שני סוגי ילדים שמקבלים על פי חוק, יש גם את עניין השירותים ובתשלום התעריף של משרד העבודה והרווחה.

ג'ורג' צימרמן: כאשר יש זכאי חוק, אנחנו מקבלים משהו כמו 6,500 שקלים, כולל ההסעות.

ג'ורג' צימרמן: 4,500 שקלים ועוד 1,564.

ג'ורג' צימרמן: כרגע אנחנו מדברים על ילדים שהם לא זכאי חוק שעבורם אנחנו מקבלים משהו כמו 2,700 שקלים, אוזנייך שמעו טוב, 2,700 לא כולל הסעות, וזה לא אמור לכלול את כל הנושא הפרא-רפואי.

ג'ורג' צימרמן: אנחנו לא יכולים לגבות כסף מההורים כדי לממן, חלקו דרך קופות החולים, וההחזרים שאנחנו מחזירים להורים, ובחלקו הורה צריך לשלם כמו שהוא אמר - הבן שלי הולך לגן אני משלם עבורו גם.

ג'ורג' צימרמן: אני צריך גם לגבות.

ג'ורג' צימרמן: אנחנו המעונות השיקומיים גם עוזרים בכל נושא ההסעה.

ג'ורג' צימרמן: אם ילד צריך לנסוע, והוא לא זכאי חוק גם אם אין לו הסעה, אז גם צריך לממן הסעה באיזושהי צורה, צריך לקחת כסף עבור ההסעה, עבור הנושא הפרא-רפואי.

ג'ורג' צימרמן: אי אפשר להגביל אותנו ולדרוש לתת את כל השירותים לכל הילדים ולא לשלם.

שלמה אליישר: מר צימרמן צודק בהחלט, יש כאן לאקונה מאוד קשה.

שלמה אליישר: זה ברור לגמרי שהחוק מכסה רק את הילדים שהוא הגדיר מי מהם זכאים, ומי שלא זכאי לא זכאי.

שלמה אליישר: אתה בהחלט צודק, זו לאקונה מאוד קשה.

ג'ורג' צימרמן: צריך לאפשר את תשלום ההורים כלשהו, וצריך לתת תקרה לדעתי.

רן כהן: כן, אבל לפי מה שלאה שקד אומרת, היא אומרת רגע, אבל תשלום הורים במקומות הללו בעצם נוגד את החוק.

ג'ורג' צימרמן: לא, אצלם כן, אצלנו לא.

ג'ורג' צימרמן: עד גיל 3 מותר.

רן כהן: עד גיל 3 היום מנוע מלקבל?

שלמה אליישר: כן, כי הוא ילד שהוא לא זכאי חוק, אמרתי בהתחלה, שישנם ילדים עם לקויות מאוד חמורות, שלא זכאים לחוק.

רן כהן: אבל זה לא הווטו של משרד החינוך.

שלמה אליישר: לא, זה שלנו זה עד 3.

לאה שקד: אנחנו מדברים על יותר מדי נושאים.

רן כהן: רבותי, אני מבין שעד גיל 3 זה התנגשות בין ההוראות של משרד הרווחה לבין הצרכים של המעונות.

רן כהן: מגיל 3 והלאה, זה בין משרד החינוך לבין הצרכים של המעונות.

לאה שקד: ובכל זאת למה שנאמר קודם לגבי הטיפול הבריאותי המקדם – צודקים פה החברים.

לאה שקד: הטיפול הבריאותי המקדם הוא ניתן כתוספת גם על התוספת של משרד הרווחה וגם על התוספת בגילאים יותר בוגרים של משרד החינוך.

לאה שקד: מאחר והתוספת הזאת היא לא מוגנת בשום חוק, אלא זו איזושהי תוספת שכולנו מברכים עליה.

לאה שקד: אני הצעתי למשרד הבריאות לדבר לפני שמתחילים לתת את הכספים האלה למקומות השונים, פשוט להידבר בין משרדי הממשלה.

לאה שקד: אם משרד הבריאות לגבי המעונות השיקומיים היה מדבר עם משרד הרווחה, הם מהר מאוד היו עולים על אותה לאקונה שמצד אחד מבקשים מהורה השתתפות עצמית, ויש השתתפות עצמית על הטיפול הבריאותי המקדם שזה עוד 800 שקלים.

לאה שקד: ישר הזדעקתי, בגלל שבמסגרת חוק חינוך מיוחד אסור לגבות כסף מהורים.

לאה שקד: אבל פה יווצר מצב שעל אף שרצו להיטיב עם הילדים האלה, רק הורים יוכלו באמת בסופו של דבר - - -

יעקב מרגי: ההורים ישאירו אותם בבית.

רן כהן: אני הייתי מציע שבעניין הזה גם משרד הרווחה וגם המעונות כן רגישים לעניין של יכולות התשלום של ההורים.

לאה שקד: זה לא חלק מהסל.

רן כהן: נדמה לי שאני מבין את כל הסוגייה, לא שמתי את המלה נדמה לי במקרה.

רן כהן: אני מבין שיש פה בעצם התנגשות בין משרדי הממשלה, מאחר ואני לא רוצה לתת את הסמכות לפסוק בידי משרד האוצר, אני מציע שאנחנו נפנה כוועדה למנכ"ל משרד ראש הממשלה לכנס לעניין הזה את משרדי הממשלה ולפסוק לגבי תשלום ההורים בסוגייה הזאת בשתי האינסטנציות, ובלבד להבטיח שמה-1 בספטמבר המעונות יוכלו לתת לילדים את מלוא הטיפול הרפואי שהם זכאים לו בשתי הרמות, גם עד גיל 3 וגם אחרי גיל 3.

רן כהן: זה מקובל עליך חבר הכנסת מרגי?

יעקב מרגי: ודאי.

מורית בארי: אפשר לדבר על מעונות יום רפואיים, שזה הנושא האחרון שלנו לסדר היום שלא הגענו אליהם עדיין.

מורית בארי: עד כה המצב בשטח היה, שילדים עם צרכים רפואיים, למעשה בגלל מגבלות החוק לא הובאו למעונות השיקומיים, ובשל כך בעצם הם הופלו לרעה בתוך המערכת, שדווקא ילדים עם הצרכים היותר מורכבים לא יהיו זכאי חוק.

מורית בארי: הם יהיו זכאי חוק, אבל למעשה הם לא יכלו לממש את זה.

מורית בארי: מאחר ובמעונות היום לא היה לא כוח אדם ולא הציוד שיאפשר לטפל בהם.

עידית גודס-גרינבאום: על זה היתה עתירה לבג"צ.

מורית בארי: למעשה בכל הארץ הילדים היו בביתם, למעט בירושלים, בבית חולים שלי בית חולים "אלין" היה מעון רפואי שלקח ילדים מונשמים, ילדים עם מחלות מטאבוליות לא מאוזנות, ילדים מפרכסים, כל הילדים הכי קשים.

מורית בארי: הקבלה למעון הזה היתה מותנית במימון של קופות החולים, שממש לפנים משורת הדין היו משלמים אישפוז יום לכל ילד שמשתתף במערכת.

רן כהן: לפנים משורת הדין?

מורית בארי: הם לא חייבים לתת אישפוז יום לאורך שנה שלמה לילד כזה.

מורית בארי: אבל ההורים היו חייבים בהסעות, או שבית החולים לקח את זה על עצמו.

מורית בארי: בתוך המערכת הזו בגלל התנאים האלה היתה כמות מאוד מצומצמת של ילדים.

מורית בארי: כי באמת הקריטריונים היו קשים ביותר.

מורית בארי: כרגע היתה החלטה של בג"צ שאומרת שגם הילדים עם הצרכים הרפואיים חייבת המערכת להתארגן ולדאוג לכך שיהיו בתוך מעונות יום שיקומיים.

מורית בארי: יש החלטה שבעצם אפשר לפרש אותה לטווח קצר ולטווח ארוך, כשלטווח ארוך הרעיון הוא שבכל אזור בארץ יהיה מעון אחד שירכז את הילדים עם הצרכים היותר מורכבים, ובו יהיה כוח אדם עם מיומנות מיוחדת, והמעון הזה יתוקצב באופן אחר ממעונות אחרים כדי לאפשר את הדלתא הזאת.

מורית בארי: עכשיו יש לנו את הבעיה לגבי השנה הקרובה, כי מעונות כאלה לא הוקמו.

מורית בארי: אנחנו קיימים, אנחנו המעון הרפואי ב"אלין" קיימים ומוכנים לפעולה.

שלמה אליישר: יש תשעה מעונות כאלה בארץ.

הניה מרמורשטיין: היא לא מדייקת.

הניה מרמורשטיין: אני מנהלת מעון באזור המרכז שמקבל ילדים כאלה, והוא לא מקבל עדיין תיקצוב לזה.

מוריה בארי: לילדים האלה אנחנו זקוקים לדעת בדיוק באילו תנאים אנחנו יכולים לקבל אותם, איזה תקציבים יפנו אלינו, מה על פי ההחלטות החדשות אנחנו מחוייבים לתת להם.

מוריה בארי: היום כמו שאמרתי, ה-22 ביוני, ההורים מתדפקים על דלתותינו.

מוריה בארי: אנחנו לא יודעים מה אנחנו יכולים להציע להם.

מוריה בארי: אנחנו נמצאים במין לאקונה כזו, לא הונחה הצעת חוק לתיקון החוק הקיים.

רן כהן: תעשי הפסקה בבקשה, אני לא רוצה שתמשיכי כי זה רק יבלגן עוד יותר את העניין.

רן כהן: ד"ר אליישר, תסביר לנו לגבי הסוגייה הזאת מה קורה.

שלמה אליישר: אני רוצה לציין שלמעשה בחוק מעונות יום שיקומיים, אין הגדרה ברורה והתייחסות ספציפית בתוך החוק איזה ילדים עם בעיות רפואיות מסויימות יכולים להיכנס ולהנות ממעון יום שיקומי, ואיזה בעיות רפואיות מורכבות משאירות את הילד בסיכון חיים שלא מאפשרות להכניס אותו והוא זקוק בעצם למסגרת של אישפוז יום.

שלמה אליישר: אני מוכרח לומר שיש כאן איזושהי אירוניה מסויימת, כלומר הרבה פעמים אנחנו רואים מצבים שבהם ילדים נכויות רפואיות מורכבות, עד כדי סכנת חיים, מופנים למעון יום שיקומי, מכיוון שההורים רוצים למצות את זכאותם, בגלל שבחוק אין הבחנה ברורה.

שלמה אליישר: ישבנו ביחד עם משרד הבריאות, קבענו קריטריונים שקובעים מי יכול להיכנס, ומי לא יכול להיכנס, זה דבר ראשון וזה ייכנס בתקנות.

רן כהן: מתי?

שלמה אליישר: זה נמצא בתיקון חקיקה, אדי דיווח עליו.

אדי ווייס: החוק קובע את הזכאות, החוק מאוד ברור.

אדי ווייס: הזכאות היא לפי זכאות, כל מי שמקבל קיצבת נכות - - -

רן כהן: סליחה, אומרת ד"ר בארי שהחוק ברור, אבל היישום שלו לא ברור, אז מה קורה?

שלמה אליישר: אנחנו ישבנו וקבענו קריטריון, איזה ילדים יכולים להיכנס, איזה ילדים לא יכולים להיכנס, אנחנו נוציא את זה בנהלים, ובתקנות בהמשך.

שלמה אליישר: דבר שני קבענו תשעה מעונות יום שיקומיים, שמופעלים במרכזים להתפתחות הילד, ליד בתי חולים שיש להם את כל הלוגיסטיקה והיכולת הרפואית לטפל בהם.

שלמה אליישר: דבר שלישי, קבענו קריטריונים ברורים איזה ילדים יוכלו לקבל תוספת של שעות סייעת, ואיזה ילדים יוכלו לקבל תוספת של שעות אחות בגין בעיות רפואיות מורכבות.

שלמה אליישר: פה יכולה אולי ד"ר ווייל לפרט את הקריטריונים, ולהסביר קצת יותר בהרחבה.

מיכל וייל: אנחנו התייחסנו בנהלים שאנחנו קבענו לכל הצרכים הרפואיים שיכולנו לצפות אותם.

מיכל וייל: קבענו איזה ילדים יכולים להיכנס עם בעיות לא יציבות.

מיכל וייל: קבענו מי יכול להיכנס למעון רגיל עם תוספת סייעת שתעבור איזושהי הכשרה שתוכל לטפל, ואיזה ילדים חייבים להיכנס למעונות הרפואיים ששם תוצמד שעות אחות.

רן כהן: אני רוצה לשאול גם אותך וגם את ד"ר אליישר.

רן כהן: אתם עשיתם את זה בהידברות עם נציגי בתי החולים שמטפלים בזה?

הניה מרמורשטיין: אני מטפלת בכאלה ילדים, אני רוצה להסביר את זה.

הניה מרמורשטיין: לנו יש ילדים עם צרכים רפואיים.

הניה מרמורשטיין: זה נקרא האכלה בגסטוסטום, צינטורים לשתן, T.

הניה מרמורשטיין: P.N וטרכוסטום.

הניה מרמורשטיין: הם נתנו לילדים עם האכלה בגסטוסטום שעתיים ביום, לילדים עם צינתור שעה, לילדים עם T.

הניה מרמורשטיין: P.N סייעת שתוכשר לזה, וילדים עם טרכוסטומי ארבע שעות.

הניה מרמורשטיין: ילד כזה לא מצביע כשהוא צריך טיפול.

קריאה: צריך להסתמך על הארבע שעות שהוא מקבל עם הסל.

הניה מרמורשטיין: הם מסתמכים על זה שלכל ילד יש ממילא סייעת שמטפלת בו.

טליה אגמון: לכל ילד יש בסל זכאות לאיקס שעות סייעת.

טליה אגמון: ישבנו ובדקנו איזה תוספת של שעות מעבר לאיקס שעות שמגיעות לו ממילא, הוא צריך לכל בעיה רפואית שיש לו, וזה יכול להיות מצטבר עד שמונה שעות ביום אם ילד צריך השגחה צמודה.

טליה אגמון: ואז תהיה לו סייעת וההוראה שלנו בתקנות תהיה, שילד שצריך לפי חוות דעת רפואית השגחה צמודה, אז תהיה סייעת שתהיה צמודה אליו, והיא תקבל ארבע שעות מהסל הכללי, ועוד שתיים.

הניה מרמורשטיין: כן, אבל הסייעת הזאת שמטפלת באותו ילד, היא מטפלת בעוד שני ילדים.

הניה מרמורשטיין: אז מה היא תעשה כשהיא יוצאת לחתל?

רן כהן: אני חייב להיות במליאה, לכן ביקשתי מחבר הכנסת מרגי להשלים את הסוגייה הזאת.

רן כהן: נדמה לי שלא תהיה ברירה, אלא להגיע להידברות מלאה בין משרד הרווחה, משרד הבריאות, לבין בתי החולים שמטפלים בסוגייה הזאת, כדי שהדברים יהיו לחלוטין בהירים בהקדם האפשרי.

רן כהן: אני סומך על חבר הכנסת מרגי, תשלימו את העניין.

רן כהן: אני מאוד מודה לכם על כל הישיבה המורכבת הזאת.

רן כהן: אבל אני חושב שהדבר שאנחנו עומדים עליו באופן מאוד תקיף, שמה-1 בספטמבר שנת הלימודים תיפתח כאשר כל הילדים מסודרים ומקבלים את הטיפול גם החינוכי, גם הרפואי באופן מלא.

טליה אגמון: אני אחזור למה שאמר ד"ר אליישר בהתחלה.

טליה אגמון: הרי יש חלק מהילדים שהקוד המקצועי היה שיותר טוב להם באישפוז יום.

טליה אגמון: הרופאים חושבים אחרת, ובג"צ קיבל את זה, וזה לגיטימי, ואנחנו נתארגן כדי לעשות את זה אפשרי.

טליה אגמון: יש סל שירותים לכל ילד במעון, וילד רגיל שאין לו צרכים רפואיים מיוחדים, ארבע שעות סייעת לכל ילד.

טליה אגמון: אפשר ומעון צריך להיות מסוגל להתארגן שאם יש ילד עם צרכים רפואיים מיוחדים שמקבל תוספת תשלום עבור עוד שעות סייעת, עוד ארבע שעות, אז שמונה השעות שהוא נמצא במעון לדאוג שהוא יוכל לקבל את הסייעת הצמודה, שזאת תהיה אותה סייעת והיא תקבל את ההדרכה הנחוצה.

טליה אגמון: אם הוא צריך גם אחות כי יש לה עוד משהו שקבענו בקטיגוריה נפרדת שהוא צריך גם שעות של אחות, אז הוא יקבל גם את האחות.

טליה אגמון: אנחנו עושים את מיטב המאמצים כדי לגרום לזה שילד שצריך ליווי צמוד יקבל שעות סייעת של שמונה שעות ביום, אני חושבת שלוגיסטית המעונות צריכים לעשות את ההתארגנות הזאת, ואנחנו נדרוש את זה בתקנות, שזו תהיה סייעת שבאמת צמודה אליו, ויש מספיק סייעות אחרות, כי הרי מגיע לו ארבע שעות סייעת.

עידית גודס-גרינבאום: אני חישבתי, לילד מגיע 2.3 שעות.

טליה אגמון: אני לא איש תיקצוב ותימחור, ולא איש כוח אדם, אבל אם החישוב אומר שלכל ילד במעון מתוקצבות ארבע שעות סייעת - - -

עידית גודס-גרינבאום: לגבי המעונות זה לא נכון.

טליה אגמון: נניח שזה נכון לצורך העניין כי זו האינפורמציה שיש.

טליה אגמון: אז צריכה להיות אפשרות במעון סייעת מסויימת לילד מסויים, ארבע שעות ביום.

טליה אגמון: אם צריך להוסיף לה עוד שעתיים ועוד שעתיים, היא תהיה שמונה שעות עם הילד.

טליה אגמון: הפרוצדורה והמנגנון שאנחנו מציעים לקבוע בתקנות, כאשר יצרנו קטיגוריה של ילדים עם צרכים מיוחדים, וקטיגוריה נוספת של ילדים עם צרכים מורכבים ולילדים שצריכים סייעת צמודה.

): מתי נראה לך שהתקנות יהיו?

טליה אגמון: בג"צ דואג להם עד ה-15 לאוגוסט.

טליה אגמון: הנוסח שיש לנו הוא כמעט גמור, וצריך להעביר את זה דרך משרד המשפטים ודרך ועדה.

): ה-15 באוגוסט זה אתם.

עידית גודס-גרינבאום: אני אבהיר, בעניין הזה בבית המשפט כנראה נשמט מעיניו הנושא שהחוק מחייב להביא את התקנות לוועדת הרווחה.

עידית גודס-גרינבאום: למעשה הוא ביקש לסיים את התקנות עד ה-15 באוגוסט, אם אנחנו לוקחים בחשבון את הדיונים בוועדת הרווחה של הכנסת, אז כמובן ש-1 בספטמבר - - -

טליה אגמון: מובן שאנחנו נשתדל לעשות את זה כמה שיותר מוקדם, ואם זה יהיה מוכן השבוע, אנחנו נביא את זה.

): עוד קריאה למשרדי הממשלה הרבלנטיים, הבריאות והרווחה, שהרי כוונתם היא לטובה, ולא למצוא אולי את מה שנשמט מעיני הבג"צ, ושידאגו לכך שזה אכן יסתיים ב-15 באוגוסט, ועדת העבודה והרווחה זמינה לנושאים האלה.

אדי ווייס: המהלך הוא כך, כמעט גמרנו את הכנת הטיוטה, זה כמעט גמור אני מקווה בקרוב.

אדי ווייס: אנחנו נעביר את זה למשרד המשפטים, הם צריכים לעבור על זה, יכול להיות שיהיו להם עוד הערות, ואחר כך זה צריך לעבור את הכנסת.

אדי ווייס: אפשר לזרז, אנחנו מקווים שהכל יזדרז.

טליה אגמון: בלי ספק אנחנו נעשה מה שאנחנו יכולים כדי להקדים את זה לפני ה-15 באוגוסט.

): אני רק רוצה לשאול, למה ארבע השעות הנוספות של הצרכים המיוחדים חייבות להיות חופפות לאותם ארבע שעות שכבר מאושרות.

הניה מרמורשטיין: לכן אני רוצה להסביר איך אני מנהלת את המעון, בפועל אני נמצאת במעון.

הניה מרמורשטיין: למשל יש עשרה ילדים בכיתה, ישנן שלוש עובדות שעובדות איתם.

הניה מרמורשטיין: לכל אשה ילד - 3.5 ילדים בתקן.

הניה מרמורשטיין: נמצא ילד שהיא צריכה להיות צמודה אליו, כי הוא צריך צמוד.

הניה מרמורשטיין: יש לה עוד שניים, הם נמצאים לידה.

הניה מרמורשטיין: היא הולכת לחתל את הילד שהוא לא צריך את הצמוד, מה קורה עם הילד שצריך צמוד אליו?

): תביאי עוד אחת, אם יש לך תיקצוב לארבע שעות - - -

הניה מרמורשטיין: אבל רק לארבע שעות, והילד צריך לשמונה שעות.

הניה מרמורשטיין: עוד עניין, בעניין התשלום לזה.

הניה מרמורשטיין: אני מקבלת את הילדים בהשמה של ילד רגיל, ילד בלי צרכים רפואיים.

הניה מרמורשטיין: משרד הבריאות מתחיל לשלוח אליהם מסמכים שהילד הזה צריך את הסייעת הצמודה עקב כך וכך.

הניה מרמורשטיין: אני התחלתי את ההתכתבות, יש אצלי ילדים מספטמבר, ילדים עם צרכים רפואיים מיוחדים.

הניה מרמורשטיין: התחלתי את ההתכתבות לפני חודשים, אני עד היום עוד לא קיבלתי שום אגורה על ילד עם צרכים מיוחדים.

הניה מרמורשטיין: התחלתי את ההתכתבות לפני חודשים, אני עד היום עוד לא קיבלתי שום אגורה על ילד עם צרכים מיוחדים.

הניה מרמורשטיין: אנחנו בסוף מאי.

הניה מרמורשטיין: אני חושבת שעם ההשמה של הילד בעירייה, צריך להיות השמה יחד עם - - -

): אני חושב שהתייחסנו לזה בנושא הקודם.

שלמה אליישר: למעשה אנחנו ב-11 ביולי יושבים עם המרכז לשלטון המקומי, מכיוון שהוא צריך להשתתף בעלויות האלה.

שלמה אליישר: אנחנו נסגור את זה גם פרוצדורלית.

שלמה אליישר: הכנתי קובץ נהלים והנחיות בעניין הזה, ביחד עם ד"ר ווייל.