הוועדה המיוחדת לקידום מעמד הילד, כנסת 16, פרוטוקול מספר 125, 2005-06-21 10:30

רן כהן: שלום לכם ובוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

רן כהן: אני מודה לכם שבאתם לדיון הזה.

רן כהן: רציתי לבקש דווקא מיורם לפתוח את הדיון הזה, אני רק מציין בפניכם שהדיון הזה לא מתקיים בחלל ריק, אלא כבר לפני שנתיים כמדומני, יושב ראש הועדה דאז, חבר הכנסת וסגן השר להיום מלכיאור, קיים כבר דיון בנושא הזה, ואנחנו בעצם מקיימים היום דיון המשך לדיון הזה.

רן כהן: התחושה שלי שנוער עובד בחופשת הקיץ, בסדר גודל של עשרות אלפים עד כדי חמישים אלף נערות ונערים, ואני רוצה שבנושא הזה, לקראת החופש הגדול שהתחיל היום, שאנחנו ניד ניתן לעניין הזה, גם למעסיקים וגם לכל המערכות, את ההזהרות ואת ההנחיות לקיים גם את החוק, ובעיקר את המוסר.

רן כהן: בבקשה יורם.

יורם ברקוביץ’: בוקר טוב לכולם.

יורם ברקוביץ’: אני הכנתי איזושהי מצגת, היא תארך מספר דקות, ואני חושב היא סוקרת בצורה מקיפה את התחום, וגם מעלה הרבה מאוד שאלות ותהיות, בין היתר, האם למדינת ישראל באמת אכפת מזכויות ילדים, בני נוער וצעירים במקומות העבודה.

רן כהן: אם מותר לי כבר בפתיחה הזאת להגיד לך, את חוק שכר המינימום אני חוקקתי בשנת – 1986 או 87, ואחד הסעיפים בו זה הבטחת שכר מינימום גם לנוער, בסדרי גודל שנע בין 60% ל- 80 ומשהו אחוז.

יורם ברקוביץ’: שני גאווי עבדה במשך ארבע שעות בלבד בחנות "עולם הממתקים" בקניון ברחובות.

יורם ברקוביץ’: בתום עבודתה אמרו לה "תודה ושלום".

יורם ברקוביץ’: תומר שירן בן שש עשרה, עבד בקייטנת מכבי במוצקין במשך חודש ימים.

יורם ברקוביץ’: בסך הכל עשרים ושלושה ימי עבודה, מאה שמונים וארבע שעות.

יורם ברקוביץ’: תומר, להבדיל מהרבה ילדים אחרים, ניהל רישום מאוד מסודר של הימים והשעות שהוא עבד בהם.

יורם ברקוביץ’: הוא היה אמור לפי חוק שכר מינימום לקבל 2,598 שקלים.

יורם ברקוביץ’: הוא קיבל מאתיים שקלים בסך הכל.

רן כהן: על כל הימים?

יורם ברקוביץ’: על כל הימים.

יורם ברקוביץ’: זה יוצא שקל ותשע אגורות על שעת עבודה.

יורם ברקוביץ’: ינאי אסייג עבד במשך שנה וחצי בפיצרייה בנתיבות.

יורם ברקוביץ’: הוא עבד מהשעה ארבע אחר צהרים עד חצות, לפעמים קצת אחרי, שנה וחצי.

יורם ברקוביץ’: במקום לקבל שלושים וארבע אלף שקל, הוא קיבל 2,200 שקל.

יורם ברקוביץ’: סל עכנר תושב יפו חיפש עבודה.

יורם ברקוביץ’: קבלן שיפוצים מצא אותו והציע לו לפנות אשפת בנייה תמורת סכום של חמש מאות שקל.

יורם ברקוביץ’: "מתי שתגמור לעבוד תקבל את הכסף".

יורם ברקוביץ’: אחרי כמה שעות עם עוד חבר הסתיימה העבודה.

יורם ברקוביץ’: בתום העבודה שלף הקבלן יואב סכין ארוכה, סילק את הנערים מהמקום ולא שילם להם אפילו שקל אחד.

יורם ברקוביץ’: אני אחזור אחר כך לדוגמאות האלה, אבל צריך לדעת קודם כל מה ההיקף של התופעה, ויושב ראש הועדה שאל את זה כאן, כמה ילדים ובני נוער עובדים היום בישראל.

יורם ברקוביץ’: אז אם אנחנו הולכים לנתונים הרישמיים של הלמ"ס (הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה), אז 9.2% מסך הילדים בגילאי 15-17 לוקחים חלק בשוק העבודה.

יורם ברקוביץ’: זה אומר, וזה סטטיסטיקה גסה קצת, 52,000 נערים ונערות.

יורם ברקוביץ’: רשת מקדונלד'ס שנציגה יושב פה, ערכה סקר לפני כמה שבועות, כמה ילדים ובני נוער עובדים ביום שבת, יום המנוחה השבועי.

יורם ברקוביץ’: יום שבו אסור לילדים ובני נוער לעבוד.

יורם ברקוביץ’: למעלה מחמישים אלף בני נוער מתחת לגיל שמונה עשרה עובדים רק ביום שבת.

יורם ברקוביץ’: מכון גיאוקרטוגרפיה ערך סקר לידיעות אחרונות, והממצאים של הסקר הזה מדהימים.

יורם ברקוביץ’: 29.1% מהילדים בגילאי 12-18 עובדים.

יורם ברקוביץ’: המשמעות של הסקר הזה זה שיש בישראל רבע מיליון ילדים עובדים.

יורם ברקוביץ’: (250,000).

יורם ברקוביץ’: אנחנו ב"נוער העובד והלומד" מעריכים שבמהלך השנה כולה לוקחים חלק בשוק העבודה בין מאה למאה חמישים אלף ילדים וילדות, נערים ונערות.

רן כהן: כדאי לציין יורם, שבכלל בגיל שתים עשרה אסור לעבוד.

רן כהן: המינימום זה גיל ארבע עשרה.

יורם ברקוביץ’: בהחלט, אני מיד נוגע בזה.

יורם ברקוביץ’: מה המניעים המרכזיים של בני נוער לעבוד.

יורם ברקוביץ’: בעצם יש פה שלושה מעגלים, זה הרצון לרכוש מקצוע אצל חלק מהנערים, זה רצון להגדיל את דמי הכיס, וזה הצורך לסייע בפרנסת המשפחה.

יורם ברקוביץ’: המרכיבים האלה משתלבים אחד בשני.

יורם ברקוביץ’: נער שרואה שלאבא קשה אומר – אני לא אבקש ממנו דמי כיס, אני אלך לעבוד, כך בעקיפין גם הוא מסייע בפרנסת בני המשפחה.

יורם ברקוביץ’: במה בני נוער עובדים – הם עובדים באולמות שמחה ובקייטרינג, בהפעלת מתקנים, בשמרטפות, בחקלאות הרבה מאוד ילדים ובני נוער ערבים, במלצרות, בחלוקת עיתונים וחומרי פרסום, ברשתות המזון המהיר, כמדריכים בקייטנות ולאחרונה גם בחברות כוח אדם וניקיון.

יורם ברקוביץ’: אנחנו, "הנוער העובד והלומד" – האיגוד המקצועי, ילדים-נוער וצעירים מתמקדים במספר תחומים.

יורם ברקוביץ’: קודם כל, סיוע משפטי.

יורם ברקוביץ’: אנחנו מגישים תביעות לבית הדין לעבודה, אנחנו עורכים פעילות הסברתית לילדים ובני נוער, מסים לנתח את התחום הזה, תחום שלטעמינו מדינת ישראל לא מאירה אותו לטעמינו מספיק.

יורם ברקוביץ’: אנחנו מקיימים גם פעילות ציבורית.

יורם ברקוביץ’: שבעים ושישה צעירים בוגרי צבא פועלים בנוער העובד והלומד.

יורם ברקוביץ’: הם פוגשים את הנערים העובדים בשכונה, בבתי הספר, בסניף של הנוער העובד והלומד ובמקום העבודה.

יורם ברקוביץ’: את הכרטיסים האלה שאני מיד מחלק פה, הפקנו לפני שנתיים, אם אפשר ברשותכם רק להעביר.

יורם ברקוביץ’: הייתה לנו איזה שהיא שאיפה להצליח להיכנס לכל ארנק של כל נער פה בישראל עם המסרים המאוד מאד פשוטים האלה, כמה שכר צריך לקבל לשעה ולפי איזה גיל, על זה שאסור לא לשם על ימי התנסות.

יורם ברקוביץ’: בקיצור, תמצית הזכויות של הילדים ובני הנוער.

יורם ברקוביץ’: חילקנו מאות אלפי כרטיסים כאלה, ואני מיד אראה את ה"סטארט-אפ" שלנו לקיץ הקרוב, סטארט-אפ שעשינו יחד עם משרד החינוך.

יורם ברקוביץ’: איך אנחנו בעצם עובדים?

יורם ברקוביץ’: נער או נערה עובדים סבורים שניצלו אותם, נחשפו אלינו, הם מתקשרים למוקד טלמסר מיוחד, מתקשרים, אנחנו אכן בודקים אם יש תלונה, אנחנו מתקשרים למעסיק, אנחנו אומרים לו שלום רן, מדבר יורם מהנוער העובד והלומד, העסקת את גיא במשך ארבעה ימים, לא שילמת לו שכר, דע לך שאתה צריך לשלם לו.

יורם ברקוביץ’: אם רן אומר באותו רגע, בסדר, אתם צודקים, אני באמת לא בסדר, אני משלם, מה טוב ויפה.

יורם ברקוביץ’: אם הוא טורק את הטלפון, הוא מקבל מכתב.

יורם ברקוביץ’: אם גם המכתב שמאיים עליו בהגשת תביעה משפטית הוא מתעלם ממנו, אנחנו הולכים לבית הדין לעבודה ומגישים תביעה משפטית.

יורם ברקוביץ’: במהלך שנת 2004 קיבלנו 7,106 פניות לתא הטלמסר שלנו.

יורם ברקוביץ’: נפתחו מתוכם 1,500 תיקים נגד מעסיקים, בערך רבע מן התיקים הוגשה תביעה לבית הדין לעבודה.

יורם ברקוביץ’: זה כבר חלוקה של 2003, מאיזה ענפים מגיעות התלונות.

יורם ברקוביץ’: אפשר לשים לב שבתחום הקייטרינג ואולמות השמחה שיש עשרות אלפי ילדים שעובדים שם, אין הרבה תלונות.

יורם ברקוביץ’: לעומת זאת יש הרבה תלונות על מפלגות שמעסיקות ילדים, הרבה תלונות על רשתות המזון המהיר, הרבה תלונות על ילדים שעובדים בתור מוכרים.

יורם ברקוביץ’: צריך להבין שמאפיין המרכזי ביותר, זאת כתבה ממעריב מלפני מספר חודשים, המאפיין המרכזי ביותר של משק העבודה הישראלי, זה הנכונות של ילדים ובני נוער לעבוד גם בשכר שהוא נמוך משכר המינימום.

יורם ברקוביץ’: בעצם חוק עבודת הנוער שחוקק ב-1953 הוא חוק מהמתקדמים בעולם, הוא תוקן כמה פעמים, יש כמה חוקים שעוסקים בנערים עובדים: "חוק החניכות" ו"חוק עבודת הנוער".

יורם ברקוביץ’: גיל העסקת הנוער, כפי שהיושב ראש רן כהן פה ציין, מותר להעסיק פה בישראל ילדים רק מגיל חמש עשרה, בחופשת הקיץ מותר להעסיק אותם רק מגיל ארבע עשרה, מותר לילדים ובני נוער לעבוד לא יותר מתשע שעות ביום, ולא יותר מארבעים שעות בשבוע.

רן כהן: תשע שעות זה רק במקרה של חמישה ימי עבודה.

רן כהן: אם זה שישה ימי עבודה אז שמונה שעות.

יורם ברקוביץ’: אמת.

יורם ברקוביץ’: אסור לילדים ובני נוער לעבוד ביום המנוחה השבועי.

יורם ברקוביץ’: אנחנו גם אומרים באותה נשימה, שאם ילדים עובדים, וראינו לפי הסקר שהם אכן עובדים, הם צריכים לקבל מאה וחמישים אחוזים.

יורם ברקוביץ’: על כל שש שעות עבודה צריך לקבל שלושת רבעי שעה הפסקה, מתוכם לפחות חצי שעה רצופה.

יורם ברקוביץ’: נער צריך לגשת ללשכת התעסוקה עם תעודת הזהות של הוריו ובדיקת רופא ולהוציא פנקס עבודה, כך לפי החוק.

יורם ברקוביץ’: לעיתים רחוקות אפשר בלשכות התעסוקה למצוא עבודה.

יורם ברקוביץ’: המחוקק גם חשב על עבודות שאסור לילדים לעבוד בהם, והחקיקה בישראל מתקדמת במובן הזה, במכרות, בביוב, בבתי חולים לחולי נפש, בטיפול בגופות, אסור לסחוב משאות כבדים.

רן כהן: אסור להם לעבוד במקומות עם חומרים כימיים, חומרים ביולוגיים.

יורם ברקוביץ’: אסור להם לעבוד גם במקומות עם קרינה רדיואקטיבית.

יורם ברקוביץ’: איך מנצלים ילדים ובני נוער בעבודה?

יורם ברקוביץ’: לא משלמים להם שכר, משלמים להם שכר מתחת לשכר מינימום, לא משלמים להם על מה שנקרא "ימי התלמדות", לא מחזירים להם נסיעות, מנקים להם כל מיני סכומים פתאומיים מהשכר, לא משלמים להם שעות נוספות ועל תגמול מיוחד בשבת, וכמובן לא משלמים להם הבראה, חופשה ופיצויי פיטורין.

יורם ברקוביץ’: הסטארט-אפ שלנו לקיץ הזה הוא אקורדיון.

רן כהן: מה אתה טוען, שלעיתים לא משלמים להם דמי ביטוח לאומי ולעיתים משלמים להם ביטוח לאומי אבל מנקים להם את זה מהשכר?

יורם ברקוביץ’: כן, וגם בזה אני נוגע בהמשך.

יורם ברקוביץ’: אנחנו הגענו למסקנה שהכרטיס הזה הוא לא מספיק.

יורם ברקוביץ’: צריך משהו רחב יותר.

יורם ברקוביץ’: אין פה מספיק מידע.

יורם ברקוביץ’: אז פיתחנו את הדבר הזה, שהוא מן אקורדיון, שהוא מיד יעבור פה בין החברים, ובאקורדיון הזה יש תמצית מאוד רחבה של הזכויות של הילדים ובני הנוער בעבודה, ומאחורה יש טבלה, טבלה ריקה שבה יש תאריך, יום משעה עד שעה וזמן הפסקה, ופה בעצם יכולים הילדים ובני הנוער לרשום את הימים והשעות שהם עובדים ולהחתים את המעסיק, שזה אולי אחת הנקודות החשובות ביותר.

יורם ברקוביץ’: אני בקיצור אספר את הסיפור של נועה ציוני, שמצאה עבודה בסניף מגה באור יהודה, עבדה שם ארבע עשרה ימים, תשעים ושש שעות, הייתה צריכה לקבל 1,536 ₪.

יורם ברקוביץ’: אחרי חודש מתקשרים לנועה, אומרים לה, תשמעי נועה, הפרוייקט הפסיק, אפשר לחשוב שהילדה חפרה את תעלת הימים, היא לא הכירה אף אחד, רק טלפון אחד היה לה ביד, ובחורה אחת בשם גליה.

יורם ברקוביץ’: אחרי שהיא סיימה לעבוד שם היא התקשרה לגליה ואמרה לה: 'גליה, מה קורה עם המשכורת שלי?' גליה אמרה לה, 'אל תדאגי, תתקשרי עוד שבוע'.

יורם ברקוביץ’: התקשרה אחרי שבוע שוב, תתקשרי עוד שבוע.

יורם ברקוביץ’: באיזה שהוא שלב הטלפון הנייד הפסיק לענות, אז היא פנתה אלינו והתחיל בירור.

יורם ברקוביץ’: פנינו קודם כל למגה ואמרנו להם, עבדה אצלכם נועה ציוני, היא עבדה ארבע עשרה ימים, תשעים ושש שעות, צריכה לקבל 1,536 שקל.

יורם ברקוביץ’: אומר לנו המנהל של מגה, אני לא יודע על מה אתם מדברים, מגיעות לפה כל מיני דיילות, "שטראוס", "אוסם", עלית", כולם מגיעות לפה, אני לא קשור לזה.

יורם ברקוביץ’: אמרנו טוב, היא מכרה מוצרים של "חמים וטעים", נפנה לחברת "חמים וטעים", פנינו לחברת "חמים וטעים" ואמרו לנו, זה נכון, אנחנו מייצרים את המוצרים, אבל אנחנו משווקים אותם דרך חברה שנקראת "מורג לבנה".

יורם ברקוביץ’: פנינו לחברת "מורג לבנה", "מורג לבנה" אמרו לנו נכון, אנחנו משווקים את המוצרים, אבל הדיילות בסופר זה חברת כוח אדם שנקראת "י.א.

יורם ברקוביץ’: מתן".

יורם ברקוביץ’: פנינו לחברת "י.א.

יורם ברקוביץ’: מתן", הם אמרו שיש חברת בת שלהם שנקראת "י.א.

יורם ברקוביץ’: תדמית".

יורם ברקוביץ’: הילדה הזאת עבדה אצל "י.א.

יורם ברקוביץ’: תדמית", עכשיו היא צריכה להוכיח את זה.

יורם ברקוביץ’: ארבעה חמישה מעסיקים, כולם נהנים על הגב של הנערה הזאת, כולם מקבלים איך שהוא כסף, רק היא לא מקבלת את השכר שמגיע לה.

יורם ברקוביץ’: במקרה הזה תבענו את כולם והיא קיבלה את מלוא הסכום ואף יותר מכך.

יורם ברקוביץ’: העצה המרכזית שלנו לבני הנוער והילדים העובדים, זה לרשום.

יורם ברקוביץ’: לרשום את הימים והשעות שהם עובדים, לרשום אצל מי הם עובדים, מה מספר החברה.

יורם ברקוביץ’: מקבלים צ'ק, לצלם אותו ורק אז להפקיד אותו בבנק.

יורם ברקוביץ’: לשמור ניירות, לשמור חוזה.

יורם ברקוביץ’: זוכרים את שני?

יורם ברקוביץ’: שני גאווי?

יורם ברקוביץ’: בנקרה של שני, למרות שמדובר רק על ארבע שעות, אנחנו לא מתעצלים ומוציאים גם על סכום של שישים וארבעה שקלים מכתב.

יורם ברקוביץ’: משפנתה שני לקבל את השכר המגיע לה, זכתה ללעג ולקלס מצד מי שהיה באותה שעה בחנות.

יורם ברקוביץ’: אגב, פה קיבלנו רק תשובה אחת, מעטפה עם הנייר הזה, המחאה.

יורם ברקוביץ’: צריך להבין שלסכום הזה עבור שני, אין משמעות דרמטית עבורה, הוא לא ישנה את המאזן שלה בבנק, אבל יש לו משמעות חינוכית עבור הנערה הזאת.

יורם ברקוביץ’: הנערה הזאת יודעת שיש כתובת.

יורם ברקוביץ’: שיש מי שעומד לצידה.

יורם ברקוביץ’: הזכרתי את תקופת ההתנסות ותקופת ההתלמדות עם פטנט של המעסיקים.

יורם ברקוביץ’: פונים אל נער כמוך ואומרים לו, בוא תעבוד ארבעה ימים, תשטוף כלים.

יורם ברקוביץ’: אתה שוטף כלים אחרי ארבעה ימים, באים, מפטרים אותך, שולחים אותך הביתה ומביאים משהו אחר.

יורם ברקוביץ’: וככה מעסיקים מחזיקים משרה שלמה בלי לשלם עליה בכלל.

יורם ברקוביץ’: אני אומר, אנחנו אומרים לבני הנוער, תתעקשו.

יורם ברקוביץ’: גם אם זה מאתיים שקלים, יש מי שעומד מאחוריכם ויש מי שמוכן על מאתיים שקלים, על שישים וארבעה שקלים ללכת עד לבית משפט.

יורם ברקוביץ’: ימי הכנה וישיבות עבודה, בעניין הזה ידידיי במשרד החינוך קצת לוקים.

יורם ברקוביץ’: הושג פסק דין מאוד מאד חשוב של בית הדין האזורי לעבודה מבאר שבע.

יורם ברקוביץ’: הרבה מאוד מעסיקים בקייטנות, גם קייטנות ציבוריות לא נהגו לשלם למדריכים על ימי הכנה שהם חלק בלתי נפרד מהקייטנה.

יורם ברקוביץ’: גם על ימי הכנה והשתלמויות וישיבות עבודה צריך לשלם, ואני מפנה את זה גם לרשתות המזון המהיר.

יורם ברקוביץ’: עושים ישיבות עבודה, גם צריך לשלם עליהן.

יורם ברקוביץ’: הרבה בני נוער עובדים יותר שעות ממה שמותר.

יורם ברקוביץ’: הם עובדים תשע ועשר שעות וצריכים לקבל שעות נוספות.

יורם ברקוביץ’: אי אפשר להתעלם מזה.

יורם ברקוביץ’: זוכרים את תומר שירן?

יורם ברקוביץ’: פנינו למעסיק של תומר שירן.

יורם ברקוביץ’: אגב הוא עקף אותנו.

יורם ברקוביץ’: הוא הלך ישר לנער, נתן לו 1,200 שקלים, ובמקרה הזה לא הצלחנו להשיג את מלוא הסכום שהיה מגיע לנער, והנער קיבל רק מחצית משכר המינימום ועוד יצא מרוצה.

יורם ברקוביץ’: יש מעסיקים שבאים לנערים ו"משחקים אותה" הוגנים.

יורם ברקוביץ’: הם אומרים – תשמע, המצב הכלכלי קשה, אנחנו לא יכולים לשלם פה יותר מתשעה שקלים.

יורם ברקוביץ’: ואנחנו אומרים לבני הנוער, שכר המינימום הוא ברצפה, ומהרצפה אי אפשר לרדת.

יורם ברקוביץ’: הרצפה זה המינימום שבמינימום.

יורם ברקוביץ’: אמנם מותר לשלם לבני הנוער שכר שהוא מתחת לשכר המינימום, וזה השכר שמוצג פה בטבלה, גילאי ארבע עשרה עד שש עשרה, 13.94 לשעת עבודה, שש עשרה עד שבע עשרה 14.46, שבע עשרה עד שמונה עשרה 14 שקלים, ונערים ונערות כמו גם מבוגרים מגיל שמונה עשרה ומעלה, 17.93 שקלים.

יורם ברקוביץ’: החזרי נסיעה, עוד דבר שמעסיקים מקפחים את בני הנוער העובדים, פשוט לא טורחים להחזיר להם.

יורם ברקוביץ’: מעסיק מחוייב לפי הסכם להחזיר החזרי הוצאות לנערים שעובדים.

יורם ברקוביץ’: יושב ראש הוועדה ציין את זה מקודם, יש כל מיני ניכויים.

יורם ברקוביץ’: הזכרנו קודם, מנכים לבני הנוער, הנה פה תלוש שכר של נער, שימו לב איזה נזק, הורידו לו ארבע מאות שישים וחמישה שקלים.

יורם ברקוביץ’: על מה?

יורם ברקוביץ’: סתם, פשוט כך סתם.

יורם ברקוביץ’: בלי שום סיבה.

יורם ברקוביץ’: גם המקרה הזה נכתב למעסיק, תוצאה, הנער מקבל.

יורם ברקוביץ’: מעסיקים שמעסיקים ילדים בקייטנות ובני נוער לא משלמים להם שכר.

יורם ברקוביץ’: אמנה 182, אמנה של ארגון העבודה העולמי מחייבת את הממשלות וישראל חתמה עליה, לנקוט באמצעים הגנתיים למניעת ניצול בני נוער.

יורם ברקוביץ’: כותבת דוברת משרד התמ"ת, המחלקה הישראלית עומדת בסטנדרטים.

יורם ברקוביץ’: אין כל צורך בשום פעולה.

יורם ברקוביץ’: אישור האמנה לא ישפיע על העסקת בני נוער בישראל, המצב נשאר על כנו.

יורם ברקוביץ’: בקיצור, זה שחתמנו על האמנה לא משנה שום דבר.

יורם ברקוביץ’: אני אומר שהמצב בישראל חמור מאוד, להבדיל מגרמניה שהמון המון נערים ונערות שעובדים בצורה מאורגנת, המספר של הנערים שעובדים בצורה מאורגנת ומסודרת בבתי ספר מקצועיים פחת מארבעים אלף לשלוש עשרה אלף וחמש מאות.

יורם ברקוביץ’: אגב, דו"ח דוברת מבטל את החינוך המקצועי ומבטל אותו לחלוטין.

יורם ברקוביץ’: אני אומר שאם מדינת ישראל הקימה ועדה, ועדת זמיר שמנסה לבוא ולקחת את בתי הדין לעבודה ולהכניס אותם לתוך מערכת המשפט הכללית, וזה ייפגע אנושות בנערים ובנערות העובדים שלא תהיה להם יכולת לייצוג משפטי.

יורם ברקוביץ’: אני אומר שיש לנו הצעת חוק של שינוי שהמשמעות שלה עבור הילדים ובני הנוער היא רעה מאוד.

יורם ברקוביץ’: המשמעות שלה תהיה שכל נער יוכל לבחור את יום המנוחה השבועי שלו איך שהוא רק רוצה.

יורם ברקוביץ’: זוהי הצעת חוק של שינוי, חוק עבודת הנוער, סעיף 21א', וככה נערים שיעבדו בשבת יקבלו רק מאה אחוז ולא מאה וחמישים אחוז.

יורם ברקוביץ’: יש פה מכתב שנתעכב עליו רק לשניה אחת, מכתב של ממלא מקום היועץ המשפטי של משרד התמ"ת, והוא כותב לי ככה: "עבודת נוער במנוחה השבועית מהווה גם עבירה על החוק וגם הפרה של הוראות ההיתר.

יורם ברקוביץ’: אסור להעסיק בני נוער בשבת, אבל עם זאת, המדיניות שנהוגה במשך שנים במשרדנו שלא לנקוט הליכי אכיפה פעילה או סבילה בעניין הפרות ציבוריות ביום המנוחה השבועי.

יורם ברקוביץ’: לעת הזאת אין בכוונתנו".

יורם ברקוביץ’: מכתב של היועץ המשפטי שאומר: אנחנו לא אוכפים את החוק.

יורם ברקוביץ’: מדינת ישראל אגב עוסקת בדברים.

יורם ברקוביץ’: פה יש מכתב של היועצת המשפטית של משרד התמ"ת מופנה אלינו והוא מציע לנו הצעה.

יורם ברקוביץ’: הוא שואל אותנו מה דעתנו על זה להוריד את גיל העבודה המותר, ולהוריד אותו במקום ארבע עשרה שנים בחופשת הקיץ יעמוד על שלוש עשרה שנים בעבודות קלות.

יורם ברקוביץ’: יש לזה נימוקים, זה לא סתם, הגיעה פניה למשרד בשמם של שני נערים שלמים, והם מבקשים לקבל היתר להעסקה כי לא מלאו להם ארבע עשרה, והם מתאמנים בטניס.

יורם ברקוביץ’: אנחנו לא מספיקים לענות על המכתב וכבר מופיעה כותרת בעיתון: "מסתמן – עבודה מגיל שלוש עשרה".

יורם ברקוביץ’: הדברים האלה הם חמורים מאוד.

יורם ברקוביץ’: הם חמורים מאוד והם קשיים מאוד והם מעוררים שאלות, האם באמת ישראל ערוכה למלא אגב, יושבת פה לצידי אניטה מהיחידה לאכיפת חוקי עבודה.

יורם ברקוביץ’: הבעיה המרכזית היא שלאניטה אין מספיק כוח אדם, ולרשותה של אניטה עומדים רק עשרים ושלושה מפקחים.

יורם ברקוביץ’: שימו לב מה קורה כשפונים אליהם.

יורם ברקוביץ’: פונים אליהם שימו לב לתאריך – עשרים ושלושה בספטמבר 2002 לגבי עסק שמנצל ילדים ובני נוער.

יורם ברקוביץ’: התשובה לא מאחרת להגיע, מכתב מ-2002, התשובה מאוד מאחרת מלהגיע, היא מגיעה ב-2005, שלוש שנים לוקח למדינה לברר חשד לעסק שמנצל ילדים ובני נוער.

יורם ברקוביץ’: מספר כתבי האישום שהוגשו, יש לי כאן מסמכים ומי שירצה יוכל להתעכב אחר כך עליהם, כנגד מעסיקים שניצלו ילדים ובני נוער במדינת ישראל בשנת 2003 עמד על ארבעה , ב-2002 שישה, 2001 עשרה, זה מספרים מצחיקים.

רן כהן: עלוב.

יורם ברקוביץ’: מדינת ישראל במילים אחרות אומרת למעסיקים – כדאי לכם לנצל בני נוער, אף אחד לא יטריד אתכם.

יורם ברקוביץ’: זה מספר שהוא בטל בשבעים.

יורם ברקוביץ’: גם מספר הקנסות בטל, פשוט בטל.

יורם ברקוביץ’: אמנם מוטלים קנסות, אבל גם הקנסות הן במאות בודדות לקנסות.

יורם ברקוביץ’: בשנה האחרונה יש שיפור, אבל על העשרים ושלושה המפקחים האלה מוטלים כל חוקי העבודה, ובמילים אחרות מדינת ישראל לא אוכפת את חוקי העבודה.

רן כהן: רק עשרים ושלושה פקחים?

יורם ברקוביץ’: עשרים ושלושה פקחים בכל המדינה לא חוקי העבודה.

רן כהן: אז אין אפילו תלונה אחת על פקח.

יורם ברקוביץ’: אני אומר, אני לא אתעכב על זה, אבל אנחנו נוקטים גם בשיטות חדשות.

יורם ברקוביץ’: התמונה הזאת יכולה להצביע על מגמה כזו שאם המדינה לא עושה את הדברים, אז אנחנו נעמוד בכניסה לחתונה מלפני חודש ונחלק מנשרים נגד מעסיק שמנצל ילדים ובני נוער.

יורם ברקוביץ’: על עבודה צריך לשלם.

יורם ברקוביץ’: תודה רבה לכם.

רן כהן: תודה רבה ליורם, באמת גם תודה לנוער העובד והלומד על הפעולה שאתם עושים.

רן כהן: בעקבות הדברים שלך על היועץ המשפטי אני רוצה להעביר את הדברים ואת רשות הדיבור לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין, כיוון שהיא חייבת ללכת לישיבה אחרת בועדת החינוך.

רן כהן: אני רוצה להגיד שני משפטים: רבותיי, אין ספק שבחקיקה מדינת ישראל היא בסדר, מהבחינה הזאת המחוקק יצא ידי חובתו, ואני אומר את זה לא בזלזול, כי אני בים המחוקקים שלה.

רן כהן: אלא מה?

רן כהן: שזה ברור לחלוטין שמה שנעשה זה מעבר לחוק ותוך חציית החוק ושבירת החוק, ובעניין הזה משרדי הממשלה לא ינוכו.

רן כהן: אני אומר את זה חד משמעית, שלא יהיו פה אי הבנות.

רן כהן: תנועת הנוער העובד והלומד לא תהיה תחליף למה שמשרדי הממשלה חייבים לעשות.

רן כהן: היא תהיה בנוסף, ולא תהיה במקום, ולכן משרד התמ"ת, משרד העבודה והרווחה, משרד החינוך, כל אחד על פי חלקו, חייבים לעשות את החובה שלהם, שהג'ונגל הזה לא ינצח את בני הנוער, את המוסר ואת ההגינות במדינת ישראל, ובוודאי את החוק.

רן כהן: אז אני מבקש ממשרדי הממשלה להתכונן לאחר חברת הכנסת גילה פינקלשטיין להציג פה את הדברים מה אתם עושים, איך אתם רואים את החומרה, איך אתם הולכים להלחם בג'ונגל הזה כנגד בני הנוער בישראל.

רן כהן: בבקשה חברת הכנסת פינקלשטיין.

גילה פינקלשטיין: לצערי, הסכנה שבניצול בני נוער הולכת וגדלה בעקבות המיתון.

גילה פינקלשטיין: בשנה שעברה נגמר הקיץ והיו אלף תלונות של בני נוער על אי תשלום, גם תלונות שהגיעו לבית הדין האזורי לעבודה.

גילה פינקלשטיין: חייבים המעסיקים לדעת שאם הם לא משלמים שכר מינימום, זו בעצם עבירה פלילית, והם בעצם לא מודעים לזה.

גילה פינקלשטיין: יישר כוח על הדבר הזה, זה מעולה, באמת מעולה.

גילה פינקלשטיין: עכשיו יש לנו את הסיפור הזה שאנחנו הולכים לבתי קפה, למסעדות, בני הנוער מקבלים טיפים והטיפים הולכים אליהם, וכאן זה מסוכן.

גילה פינקלשטיין: המעבר של הטיפים ישר לבני הנוער הוא מסוכן.

גילה פינקלשטיין: אם הוא יעבור ישר למעסיק, המעסיק יהיה חייב לשלם דמי ביטוח וזה יהיה גם ברור שחור על גבי לבן, ולעמוד על זה ולהסביר לבני הנוער מה קורה, למה אנחנו במצב קשה.

גילה פינקלשטיין: כי בני הנוער לא מודעים לזכויות שלהם, ולכן אני ממליצה למשרד החינוך לעבוד עם מועצות.

גילה פינקלשטיין: הייתי מנהלת, אני זוכרת איך משרד החינוך עובד עם מועצות התלמידים, וברגע שזה מגיע למועצות התלמידים ולכל כיתה יש נציג במועצת התלמידים, זה מגיע לתלמידים.

גילה פינקלשטיין: צריך מיד אחרי פסח משרד החינוך יאסוף את מועצות התלמידים לדון בנושא הזה, שיידעו, כדי שבאמת תהיה מודעות.

גילה פינקלשטיין: אין מודעות, התלמידים לא יודעים מה לדרוש.

גילה פינקלשטיין: עכשיו בנושא המפקחים, בשנה שעברה היו רק חמישה עשר מפקחים, עכשיו יש עשרים ושלושה מפקחים, זה ממש לעג לרש, זה צחוק.

גילה פינקלשטיין: בנושא הזה של אכיפה, שהמפקחים ידאגו לאכיפה.

גילה פינקלשטיין: שלא ינצלו את בני הנוער שלנו.

גילה פינקלשטיין: איך אנחנו נבוא בדרישה אם ייצא מכאן מכתב לשרת החינוך בנושא "יותר מפקחים בנושא אכיפה", יותר מודעות.

גילה פינקלשטיין: עכשיו התחיל כבר החופש לצערנו, אז מועצות התלמידים קשה לכנס אותן, אבל אולי עוד אפשר, כדי שתהיה מודעות, כי אנחנו חייבים כנציגי ציבור לשים קץ לניצול המחפיר הזה.

גילה פינקלשטיין: אלף תלונות היו בשנה שעברה ל שתלמידים שלא שילמו להם.

רן כהן: בהחלט.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה, אני מתנצלת שאני לא נשארת.

רן כהן: צריך לזכור שמדובר בשני מיליוני שקלים שנשארים בכיסים של המעבידים הכי גרועים, לא בידי מעבידים הוגנים, זה בסדר שמעביד מרוויח אם הוא הגון.

גילה פינקלשטיין: גם בנושא של תאגידים, חשוב שזה יעבור דרך המעבידים.

רן כהן: מאה אחוז, אני מאוד מודה לך חברת הכנסת פינקלשטיין.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה.

טובה בן-ארי: רק משפט אחד אם אפשר לפני שחברת הכנסת הולכת.

רן כהן: בבקשה.

טובה בן-ארי: אנחנו כבר מכירות, אני אמונה על זכויות תלמידים במשרד החינוך.

טובה בן-ארי: אני יכולה רק לספר, להעיר בשורה אחת שהשנה במסגרת יום זכויות האדם, משרד החינוך הפיק ערכה על הזכות לעבוד, וזה נכנס לכל בתי הספר, וזה חשוב שאתם תדעו את זה, ושיידעו את זה כולם.

רן כהן: זה לבתי הספר?

טובה בן-ארי: זו ערכה.

רן כהן: כינסתם את מועצות התלמידים?

רן כהן: , דאגתם שמועצות התלמידים בעצמם יארגנו את זה?, הנה יושבים פה נערים.

טובה בן-ארי: אני מבטיחה לשלוח לכם את זה.

טובה בן-ארי: מעבר לזה, כן נעשו עבודות במסגרת בית הספר, אני לא חושבת שזה מספיק, אבל אני כן חושבת שיש התעוררות בתוך מערכת החינוך, וזה נעשה בעשירי לדצמבר (10.12.05).

רן כהן: הרי שנת הלימודים הסתיימה.

רן כהן: השאלה היא, האם בחודש האחרון עוד לפני היציאה לחופשת הקיץ נעשה משהו.

אניטה יצחק: משרד התמ"ת אחראי על אכיפת חוקי עבודה, ומידי שנה מוקם מינהל של אכיפה.

אניטה יצחק: ביחידה שלנו מועסקים עשרים וחמישה פקחים לאכיפת כל חוקי העבודה, כשמונה עשרה במספר.

רן כהן: אז יש מפקחים במשרד החינוך ויש מפקחים במשרד התמ"ת?

אניטה יצחק: האחריות לאכיפת חוקי עבודה נתונה בידי משרד התמ"ת בלבד.

אניטה יצחק: האחריות הפלילית.

אניטה יצחק: אני תכף אסביר מה ההליכים שלנו ואיפה אנחנו שונים מהנוער העובד והלומד, ואני גם מברכת על העשייה שלו.

אניטה יצחק: משרד התמ"ת רואה חשיבות רבה בשמירה קפדנית על זכויותיהם של הנערים, כמו בכל החוקים האחרים, ופועל רבות גם בתחום הזה, במסגרת הכוח שמוקצב לאותה יחידה.

אניטה יצחק: אנחנו עובדים בכמה מישורים, טיפול בתלונות שמגיעות אלינו למשרד מהציבור הרחב, מארגונים שונים, והנוער העובד והלומד הוא אחד הגורמים שפונים אלינו.

רן כהן: יש אגב עוד גורם פניות פעילות בעניין הזה, מה שאת יודעת?

אניטה יצחק: יש את המועצה לשלום הילד, שזה יותר מתייחס לפן אחר של העניין.

אניטה יצחק: המוקד הוא הנוער העובד והלומד, וסניפי ההסתדרות השונים.

רן כהן: הצופים למשל לא פונים?

יורם ברקוביץ’: התנועה היחידה שעוסקת בתחום הזה היא הנוער העובד והלומד מתוקף היותה האיגוד המקצועי.

רן כהן: השומר הצעיר לא עוסקים בזה?

רן כהן: אני מתפלא.

קריאה: השומר הצעיר לא עוסקים בזה בכלל.

יורם ברקוביץ’: אנחנו הולכים אל השומר הצעיר ועורכים אצלם הרצאות בנושא הזה.

רן כהן: בסדר גמור.

רן כהן: אז אני אפנה למועצת תנועות הנוער שפעם הייתי היושב ראש שלה, ואני אדאג שכל תנועות הנוער ייקחו דוגמא מהנוער העובד והלומד.

אניטה יצחק: או.

אניטה יצחק: קי., אז פן אחד של העשייה שלנו היא בתלונות שמגיעות אלינו, וכל תלונה נבדקת, ואני חייבת לציין, ואני חושבת שגם יורם יודע את זה, שבשנה האחרונה אין את העיכובים שהיו קודם, זו כנראה גם תוצאה של הקמת המינהל החדש ושינוי בסדרי האכיפה.

אניטה יצחק: פן נוסף זה אכיפה יזומה שאנחנו מנסים, המפקחים שלנו בשטח, ואנחנו משתדלים להגיע למקומות עבודה שסביר להניח עוברים שם עבירות.

אניטה יצחק: הפן השלישי זה הסברה.

אניטה יצחק: כמו הסברה בטרם אכיפה.

רן כהן: איך הפקחים האלה הולכים לפקח, איך זה מסתדר?

רן כהן: מה, הם הולכים ברחובות ומחפשים מקומות?

אניטה יצחק: או.

אניטה יצחק: קי., אז לא, אני אמרתי שאנחנו שולחים את הפקחים שלנו במסגרת עבודה יזומה למקומות שמראש קיים מידע לגביהם שסביר להניח שיש שם עבירות.

רן כהן: כן, אבל על פי מה?

רן כהן: אין לכם מודיעין?

רן כהן: גם בצבא שיש בו מודיעין לא תמיד מגיעים ליעדים.

אניטה יצחק: אז אנחנו אכן פועלים, בוא ואני אסביר לך איזה עבודות הכנה עשינו לקראת הקיץ, ואכן בגלל ההעסקה המוגברת של הנערים בתקופת הקיץ, אנחנו מבצעים אכיפה מוגברת.

רן כהן: איפה?

אניטה יצחק: כל מפקחי העבודה שלנו, עיקר עבודתם בחופשת הקיץ בחודשים יולי ועד סוף אוגוסט, ואכיפה במקומות שבהם מועסקים נערים.

אניטה יצחק: אנחנו מרכזים מידע מוקדם לגבי אותם מקומות עבודה דרך לשכות תעסוקה שהנערים מגיעים אליהם כדי להוציא את פנקס העבודה שהם מחייבים, אז הם מנהלים רישום איפה הנער עובד.

אניטה יצחק: יש גם מקומות שהם רושמים בעצמם, כי המעסיקים פונים אליהם, אז הם שולחים לנו את מאגר המידע שיש להם.

אניטה יצחק: יש לנו מאגר מידע שקיים משנים קודמות.

אניטה יצחק: כל קיץ נוהל "מבצע קיץ" ככה אנחנו קוראים לו, שבוקרו בו – זה משתנה בין השנים, אבל עד אלף מקומות עבודה שמעסיקים נערים, וזה מאגר מידע מאוד רחב, ויש שם את ההתייחסות לאיפה נמצאו ממצאים ואיפה לא, ואנחנו כן משתדלים לחזור לאותם מקומות שבהם נמצאו ממצאים על מנת לוודא שתיקנו אותם.

אניטה יצחק: יש את התלונות שמגיעות אלינו גם דרך הנוער העובד והלומד.

רן כהן: אבל בעצם אניטה, הבעיה הכי גדולה היא שבתחום הזה בעצם או שהנערים והנערות בכלל לא יודעים את הזכויות שלהם, או שהם עובדים מתוך אילוץ.

רן כהן: הרי מי שבעצם דוחף את הנערים הללו לעבוד בתנאי עוני וחרפה זו המדיניות האנטי-חברתית של ממשלת ישראל.

רן כהן: ברגע שבו יש עשרות אם לא מאות אלפי משפחות עניות מרודות, אז נערות ונערים עובדים בזבל, בכלום, ונותנים שינצלו אותם וירמו אותם.

רן כהן: זאת אומרת שהעניין הוא בעצם שהנערות והנערים הללו לא יודעים בעצם לעמוד על הזכויות שלהם, אבל את מחכה שהם יתלוננו, אבל אם הם לא מתלוננים, אז מה – פקח מסתובב באזור תעשייה ומחפש?

אניטה יצחק: מרבית העשייה שלנו היא עבודה יזומה, ללא תלונות, התלונות זה החלק הפחות גדול והרחב שלנו, ואנחנו בגלל שלא מרבים להתלונן, אנחנו דואגים להגיע אליהם.

אניטה יצחק: אנחנו דאגנו, ובשנה הזאת בשיתוף עם כמה גורמים, אני תכף אפרוש את זה, להסברה מאוד רחבה בקרב הנוער כדי להעלות את המודעות, קודם כל בקשר לזכויות שלהם כדי שהם יידעו.

רן כהן: בבית הספר?

אניטה יצחק: גם, ואני תכף אסביר.

אניטה יצחק: שהם יידעו ויוכלו לעמוד על הזכויות שלהם, וגם לפרסם את הפרטים של היחידה שלנו ככתובת של מי שאמונה על אכיפת החוק.

אניטה יצחק: אני לא יודעת אם אתם אוכפים אחרי התקשורת, אז כבר בחודש האחרון קיימנו איזה שבעה ראיונות בעניין הזה ואנחנו חוזרים ומדגישים, למעשה מבקשים מהנוער לפנות אלינו, כדי לתבוע את זכותם.

רן כהן: תסלחי לי, את לא רואה בזה כישלון מוחלט של המשרד שלך שמכל מה שהגשת, תביעות מול מעסיקים עבריינים זה רק עשר תלונות?

אניטה יצחק: סליחה?

רן כהן: כתבי אישום.

אניטה יצחק: לא.

אניטה יצחק: כל אכיפה של חוקי עבודה שעליה ממונה משרד התמ"ת נעשית בהליך פלילי.

אניטה יצחק: אין לנו סמכויות אזרחיות.

אניטה יצחק: רק כדי להסביר, בהליך פלילי המדינה תובעת את המעסיק, בהליך אזרחי אפשר לתבוע החזר.

רן כהן: אפשר לתבוע בבית הדין לעבודה.

אניטה יצחק: אפשר לתבוע בבית הדין לעבודה, ואפשר לקבל פיצויים, מה שאי אפשר בהליך פלילי.

אניטה יצחק: או.קי.?

אניטה יצחק: בהליך פלילי הוא גם מאוד קשה, אני לא אכנס לזה, הוא גם מאוד קשה מבחינת ההוכחות, אבל הסמכות שניתנה לנו זה בהליך פלילי, ואנחנו מבצעים את כל האכיפה שלנו בהליך פלילי.

אניטה יצחק: נכון שיש אפשרות בחוק להגיש כתבי אישום, אבל המחוקק מצא, וזו עוגן בחוק העבירות המנהליות, שאפקטיבי יותר להטיל קנסות מנהליים, שזה דרך ענישה יותר מהירה, היא פוגעת יותר מהר בכיס של המעסיק והיא יותר יעילה, גם בגלל הפרוצדורה הפלילית המאוד מסובכת, ולכן רוב הסנקציות שאנחנו מטילים על מעסיקים הם קנסות מנהליים.

רן כהן: והקנסות האלה הרבה יותר גבוהים ממה שהוא היה חייב לשלם לנער?

אניטה יצחק: כן.

רן כהן: פי כמה?

רן כהן: מה סדרי הגודל של הקנסות, אלף שקל?

רן כהן: הרי זה מגוחך.

אניטה יצחק: לא.

אניטה יצחק: קנסות מנהליים זה תלוי בגין איזו עבירה, הם נעים בין אלף וחמש מאות שקל ועד חמשת אלפים שקלים, ולא לעניין השכר.

אניטה יצחק: לעניין השכר זה דרך חוק שכר מינימום.

אניטה יצחק: או.קי?

רן כהן: שזה בית הדין לעבודה.

אניטה יצחק: יש כמה חוקים שמתירים את שוק העבודה של הנערים.

אניטה יצחק: אחד מהם זה חוק עבודת הנוער, השני זה חוק שכר מינימום.

אניטה יצחק: יש לנו חוק הודעה לעובד, יש עוד כמה שנוכל להתייחס אליהם.

אניטה יצחק: אבל, בשנת 2004 לדוגמא הוטלו כמאה קנסות מינהליים.

רן כהן: זה נע בסדר גודל של כמה?

אניטה יצחק: כמאה קנסות מינהליים בסדר גודל של כמאתיים אלף שקל רק בעניין חוק עבודת הנוער והפרות של פינקסים, אישורים רפואיים, שעות עבודה וכאלה.

אניטה יצחק: בעניין של שכר זה נכנס לתוך שכר המינימום שאנחנו אוכפים לגבי כל המשק, ושם הוטלו קנסות מינהליים.

אניטה יצחק: הוטלו כשלוש מאות קנסות מינהליים בגין אי תשלום שכר מינימום בשוק בכלל בסכום של שתיים וחצי מיליון שקלים.

רן כהן: וכמה מזה גבו?

רן כהן: את האמת!

אניטה יצחק: אין לי כאן את הנתונים, אבל אחוז הגבייה הוא, בכלל, סמכות הגבייה לא נתונה בכלל בידי משרד התמ"ת.

רן כהן: אני יודע מועדה אחרת שאני עומד בראשה, שיש הטלת קנסות, אבל אחוזי גבייה מאוד עלוב, נראה לי שפחות מעשרים אלף.

רן כהן: כלומר שהמעסיקים פעמיים הופכים להיות עבריינים, זאת אומרת שפעם אחת כלפי הנערים, וגם כלפי החוק, שגם כשאתם מטילים עליהם קנסות הם גם לא משלמים אותם.

אניטה יצחק: אני יכולה לתת הסבר אחד לכך שיש עיכוב גדול בהליכי גבייה, וזה כי קודם כל מי שמופקד על הליך הגבייה זה משרד המשפטים, אליו מועברים הקנסות והוא צריך להוציא את זה לפועל ולגבות אותם.

אניטה יצחק: במה שאתה הזכרת, אני יודעת שהיה עיכוב מאוד גדול בהעברת תיקים למרכז לגבייה.

אניטה יצחק: אצלנו למשל אני יכולה להגיד לך שמהקמת המינהל אין תיק אחד שעוכב, וכל מי שעבר, פג תוקף המועד למעשה לתשלום הקנס, התיק מועבר למרכז לגביית קנסות.

אניטה יצחק: אני מקווה מאוד גם שזה יעלה את סף הגבייה שלנו.

אניטה יצחק: לקראת הקיץ, כפי אמרתי, עיקר העבודה של המפקחים שלנו היא באכיפה במקומות שבהם מועסקים נערים.

אניטה יצחק: לקראת הקיץ נעשו מספר פעולות, אחת מהן היא שיתוף עם הנוער העובד והלומד והתאחדות התעשיינים.

אניטה יצחק: בימים אלה אנחנו מפיצים דרך לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים איגרת לכל המעסיקים אודות העסקה נכונה של בני נוער, שהיא מפרטת מה החובה של המעסיק בכל מה שנוגע להעסקה של בני נוער, אז האיגרת הזאת תגיע למעסיק.

אניטה יצחק: במקביל אנחנו מחלקים עלוני מידע, שזה למעשה לאורך כל השנה, לכל הנערים והנערות וגם המעסיקים שאליהם אנחנו נקראים, בנוסף לאותה איגרת, שבגב שלו יש את כל הפרטים שלנו.

עמית לב-רן: סלחי לי, איך אני בתור נוער, איך אני לא ידעתי שאני יכול ללכת ולמלאות כרטיס עובד בלשכת העבודה, וזה דבר שהוא בכלל לא ידוע.

עמית לב-רן: בני הנוער יוצאים לעבוד והם בכלל לא הולכים למעסיק.

עמית לב-רן: המעסיק לא מיידע אותם, כי אין לו אינטרס להפנות אותם.

עמית לב-רן: אם אתם הייתם יוצאים בקול צעקה זה היה אחרת.

אניטה יצחק: מי שצריך להפנות אותך, יכול להיות שיש חוסר מודעות.

אניטה יצחק: יש כמה סוגים של אפשרות להעברה.

אניטה יצחק: או חוסר מודעות גם של המעסיק וגם של הנער, או עבריינות לשמה.

רן כהן: תראי אניטה, גם דנה שהיא בוגרת י"ב כרגע, והיא נמצאת פה באקראי, גם היא לא מכירה את זה.

דנה חוגרי: אני יודעת מהפעולה ההסברתית של תנועת הנוער העובד והלומד, מעבר לזה אני לא מכירה.

דנה חוגרי: במקרה מהפעילות של הנוער העובד והלומד יצא לי ללמוד את הדברים האלו, אבל מעבר לזה לא היה לי יידע.

דנה חוגרי: השנה בעקבות זה שאנשים יודעים שאני יודעת מהבית ספר, כתבתי כתבה לעיתון בית ספר שיצא אתמול יחד עם התעודות, על זכויות הנוער העובד לגבי השכר שלהם והפסקות והדברים האלה, אבל תלמידים לא יודעים את זה.

דנה חוגרי: לדעתי זה כמו שהוציאו חוברת מידע אחרי פסח, זה חסר תועלת, מפני שתלמידים כבר לא נמצאים בבית הספר כמעט אחרי פסח, זו תקופת בגרויות ומתכונות.

רן כהן: כן, תמשיכי אניטה.

אניטה יצחק: חומרי הסברה שלנו יוצאים כל השנה, ומאז שהוקם המינהל ואני עומדת יחד עם מר חזי אופיר בראשו, אנחנו פועלים באופן אינטנסיבי להגברת מודעות לגבי כל חוקי העבודה שאנחנו אוכפים, וביניהם חוק עבודת הנוער.

אניטה יצחק: גם עם פעילי שטח של עולים, אנחנו מגיעים אליהם, בנוסף לעשייה שלנו שהיא מתמקדת בעשייה, אנחנו מבצעים הסברה, וזה מתוך ההכרה בכך שלמודעות יש חשיבות רבה, ולמדינה מצד שני יש את מגבלות הכוח שלה, ולכן השילוב בין השניים חייב לפעול כדי להרחיב את האכיפה וליישם אותה.

רן כהן: יש את הנוער העובד והלומד, תנו לו את הסמכויות של פקחים.

אניטה יצחק: יש בעייה של סמכויות בחוק.

יורם ברקוביץ': היועץ המשפטי לממשלה מתנגד לזה.

יורם ברקוביץ': אנחנו העלנו את ההצעה הזאת, אנחנו מוכנים להעמיד מחר בבוקר 76 מתנדבים וההסתדרות מוכנה להעמיד 500 מתנדבים, אבל היועץ המשפטי מתנגד לזה.

רן כהן: אז צריך לכפות את זה עליו, עם כל הכבוד.

אניטה יצחק: לגבי מה שנאמר כאן, על החשש של נערים להתלונן במהלך העבודה, הם אכן חוששים וגם כשאנחנו מגיעים אליהם, הם חוששים אפילו לדבר איתנו ולתת לנו פרטים אודות העסקתם.

אניטה יצחק: לכן אנחנו מסבירים לכל נער ונערה את הזכויות שלהם, ומשאירים לו גם את המידע, ומבקשים ממנו גם לאחר שהוא יסיים לעבוד, שיידע שהוא יכול לפנות אלינו.

שלום מאיר: רשת מקדונלד'ס היא הגוף המעסיק את המספר הגדול ביותר בארץ של נערים ונערות, וזה מגיע לסדר גודל של 1,500 בני נוער במהלך כל השנה, ואנחנו משלמים להם לא רק את שכר המינימום, אלא את כל מה שמגיע להם.

שלום מאיר: חשוב לציין את זה, כי התלונות שאני שומע פה זה בעיקר נושא שכר המינימום, הרי לעובדים מגיע דמי חופשה ודמי הבראה, החזר נסיעות, אנחנו גם נותנים ביגוד, ארוחות ומענקים, ועוד הרבה דברים מסביב.

שלום מאיר: איך אנחנו רואים את זה?

שלום מאיר: כאשר לאחר השירות הצבאי, רובם חוזרים אלינו.

שלום מאיר: אני מציין זאת, כי אצלנו נושא זכויות העובד, שזה מתחיל מהשכר, מפורסם במסעדות ובגדול, נושא ההטרדות המיניות, מופיע בכל מסעדה ומסעדה, ואם מישהי מרגישה לא בנוח סמנכ"ל משאבי אנוש או המנכ"ל ועד העובד האחרון, יכולים להגיע לאותה מסעדה רק בשיחת טלפון אחת ובלי כל תיאום.

שלום מאיר: במקומות אחרים, לא רק שלא מגיעים למקום, אלא לא מגיעים בכלל לשלב של בדיקת הדברים.

שלום מאיר: זה מתחיל מתלוש המשכורת, אצלנו מקבלים תלוש שכר וברוב המקומות לא יודעים כלל על מה אתה מדבר.

שלום מאיר: האכיפה חוזרת וחוזרת, וכשאומרים לי שיש 25 פקחים, אני לא מבין איך 25 פקחים מסתובבים כל הזמן רק סביב "מקדונלד'ס".

שלום מאיר: בשנה שעברה ואני יכול להוציא את הדוחות, היו מעל ל- 50 ביקורות במקדונלד'ס.

שלום מאיר: אין לי בעייה עם זה, אבל אתם לא מחפשים במקומות שבהם קיימת הבעיה.

שלום מאיר: במקדונלד'ס, לכל עובד יש כרטיס שעות דיגיטאלי אישי, ויש לנו עניין שהעובדים יקבלו את מה שמגיע להם.

שלום מאיר: כשאני רואה את התלונות של הנערים, זה מפריע לי כי הייתי בעבר יו"ר ועד הורים, ומהזווית הזו זה מאוד מפריע לי, שאפילו על לוח המודעות בבתי הספר אין איזשהו דף גדול: "אלה זכויותיך".

טובה בן ארי: אבל יש נוער שעובד במהלך כל ימות השנה, מה עם זכויותיהם?

שלום מאיר: לא משנה מתי, העיקר שיידע את הזכויות ויהיו שם כמה מספרי טלפון.

שלום מאיר: ובאמת, הנוער העובד והלומד מהבחינה הזו עושה עבודת קודש, אבל הוא היחיד למעט משרד התעסוקה, שאני רואה בשטח כמעסיק.

שלום מאיר: חשוב גם לדעת, אם מדובר על "פנקס העבודה", כדאי שתקלו גם על העובדים.

שלום מאיר: כדאי לפרסם זאת גם כטופס באינטרנט, במקום "לטרטר" את הילד ממקום למקום, כדי לקבל אישורים למיניהם.

שלום מאיר: בצורה זו, הוא יוכל להוריד את הטופס מהאינטרנט, ילך לרופא ויקבל ממנו אישור שהוא כשיר לעבודה, ואם צריך פנקס הוא יוציא את הפנקס.

אניטה יצחק: שירות התעסוקה הוא זה שמנפיק את הפנקס, החוק מחייב זאת.

שלום מאיר: הביטוח הלאומי מפרסם את הטפסים האלה בצורה מאוד יפה באינטרנט, ואפשר ללמוד מהם.

שלום מאיר: אני רואה פה גם תשלומים, ואני לא מבין למה נערים בגילאים 16 – 18 זכאים לנקודות זיכוי במס הכנסה, אבל מתחת לגיל 16 לא זכאים לכך.

שלום מאיר: למה ההפליה?

שלום מאיר: עפ"י חוק בפקודת מס ההכנסה, נוער מגיל 16 – 18, מקבל נקודת זיכוי במס אבל מתחת לגיל 16 הוא לא זכאי לכך, ואני לא יודע למה.

שלום מאיר: כדאי לבדוק את הנושא, ולתקן זאת.

רן כהן: אני מאוד מודה לך.

בני שמואלי: יכול להיות שיש מקום לצאת מפה בקריאה, שבמשרד התמ"ת תהיה יחידה נפרדת, המספרים מצדיקים את זה, כפי שראינו כאן, לטיפול בהעסקה של בני נוער, עם מפקחים נפרדים.

רן כהן: אני לא בטוח שצריך להפריד, לדעתי דווקא העובדה שזה ביחד, יכול לתת לפעמים יתרון מסויים, אבל יכול להיות.

רן כהן: אני מתכוון ממילא לפנות לשר, בתקווה שהוא יענה לי מה שהוא ירצה.

דבורה אליעזר: אני רק רוצה להגיד מספר דברים לגבי הגשת תביעות אזרחיות בבית הדין לעבודה.

דבורה אליעזר: אני חושבת, עם כל הכבוד להגשת כתבי האישום והרשעות, ועל סמך זה שהרשעה אכן יכולה להוות ראייה והליך אזרחי, ההליך הפלילי אינו מייצר את ההליך האזרחי.

רן כהן: ודאי שלא מייצר, ולדעתי זה לא צריך לייצר אלא צריך ללכת הן בהליכים אזרחיים והן בהליכים פליליים.

דבורה אליעזר: זה במקביל, וזה צריך להיות ברור, הנער רק יכול לממש את זכויותיו ולקבל את המגיע לו, בהליך האזרחי ולא בהליך הפלילי.

יורם ברקוביץ': לפני שנתיים, הוועדה קיבלה החלטה שחייבה את משרד החינוך להוציא את האקורדיון הזה, ובעקבות זאת זה יצא.

יורם ברקוביץ': עדיין לא יצא כזה אקורדיון בערבית, ואפשר עדיין לתקן.

יורם ברקוביץ': אנחנו נלך לכל ישוב, לכל כפר ולכל שכונה ונחלק את זה, רק שמשרד החינוך יוציא זאת בערבית.

אורית חרמון: זה לא יצא בערבית, לא מאיזו סיבה עקרונית, אלא מהסיבה שזה יצא ברגע האחרון ואמנם הספיקו להדפיס את זה אבל לא הספיקו לחלק.

יורם ברקוביץ': עדיין אפשר לתקן זאת.

יורם ברקוביץ': אולי אפשר לקבל שוב החלטה, שמשרד החינוך, כפי שנאמר כאן, לפני חופשת הפסח יחלק את האקורדיונים האלה, ולקבל החלטה שמשרד החינוך יוציא זאת גם בשנה הבאה.

יורם ברקוביץ': דבר נוסף, אנחנו מוכנים ללכת לכל בית ספר ולכל שעור חברה בפני כל כתה, אנחנו עושים זאת, אבל יש בתי ספר שלא מוכנים לתת לנו להיכנס ולהרצות על זכויות הנוער בעבודה.

יורם ברקוביץ': אפשר לקבל החלטה, המחייבת את בתי הספר לאפשר לנו להיכנס ולהרצות רק בנושא הזה.

יורם ברקוביץ': מה שחבל, שמשרד החינוך שכח שמישהו הגה את הרעיון הזה ופשוט החליטו להשמיט מפה את הסמל של הנוער העובד והלומד, אבל זה יותר בתחושה האישית וחבל על כך.

רן כהן: מה שאני רוצה לסכם בישיבה הזו, זה שאני חייב לומר שהמצב הוא רע.

רן כהן: אמנם חלה התקדמות בעקבות הפעילות, הן של הוועדה הזאת והן של משרדי הממשלה, אבל הוא חייב שינוי דרסטי בשנה הקרובה.

רן כהן: אני כבר אומר שבשנה הבאה, ישיבת הוועדה הזאת תתקיים בחודש מרץ 2006, כדי להקדים בהרבה את החופש הגדול, למרות שזו ועדה של הכנסת ולא משרד ממשלתי שבידיו הכלים לבצע את הדברים.

רן כהן: מה שאני רוצה כבר לסכם בישיבה הזאת, דווקא לנוכח המציאות הכלכלית החברתית היותר קשה במדינת ישראל, דבר שידחוף יותר נערים ונערות לעבוד גם בזבל וגם בעבודות עלובות ובשכר עלוב, אנחנו חייבים לאכוף יותר חזק את חוקי העבודה בנושא זה כלפי בני הנוער שייצאו לעבודה, מתוך אילוצים משפחתיים.

רן כהן: מה שאני רוצה לעשות זה, לפנות לשר התמ"ת בדרישה להבטיח יותר פיקוח ואולי להעניק סמכויות פיקוח גם לאנשי מועצות הפועלים, לראשי תנועת הנוער העובד והלומד הממונים על הנושא הזה, ובלבד שהפיקוח יהיה הרבה יותר אגרסיבי לגבי כפיית חוקי העבודה של הנוער.

רן כהן: לפרסם את זכויות העבודה של הנוער במקומות העבודה השונים בארץ, כמו שנעשה לגבי כל דבר שרוצים לפרסם, וגם למצוא דרכי פרסום נוספות כדי ליידע את בני הנוער ואת המעסיקים לגבי זכויות הנוער בעבודה.

רן כהן: לפנות לשרת החינוך ולבקש להורות על קיום שעת מחנך חובה, בחודשיים שלפני היציאה לחופש הגדול, שבמסגרתה יזמינו את חברי תנועת הנוער העובד והלומד, ואנשי המקצוע בתחום הזה.

יורם ברקוביץ': תלמידי י"א ו- י"ב, כבר לא נמצאים בבתי הספר בחודשיים האחרונים של הלימודים, בגלל תקופת הבגרויות.

רן כהן: אם כך, זה ייעשה לפני חופשת הפסח כדי שזה ייעשה בכל שכבות הנוער האמורים לצאת לעבודה בחופשת הקיץ.

רן כהן: בתקופה זו גם יחלקו את האקורדיונים, בשפות הראויות בכל בית ספר.

רן כהן: כמו כן יש לפנות לשרת החינוך, לפתוח את בתי הספר בפני חברי תנועת הנוער העובד והלומד, כדי שיוכלו להביא את המידע הזה לבני הנוער.

רן כהן: פנייה שלישית היא למועצת תנועות הנוער, להפעיל את כל תנועות הנוער ביחד עם משרדי הממשלה, משרד החינוך ומשרד התמ"ת, כדי לאכוף את חוקי העבודה וליידע את בני הנוער על הזכויות שלהם, בתוך כל העבודה הזאת.

רן כהן: על כל תנועות הנוער להתגייס לנושא, ולקחת דוגמא מתנועת הנוער העובד והלומד בתחום הזה.

רן כהן: אני רוצה להודות לכולכם, על הסיוע שנתתם בישיבה הזאת לנושא הזה, במיוחד לתנועת הנוער העובד והלומד על הפעולה שלכם, תמשיכו ותגבירו את הפעילות שלכם בתחום הזה, כי לדעתי זה בעל חשיבות עצומה, גם לשוק העבודה העתידי של מדינת ישראל כי זה מאוד חשוב שזה יתחיל בבני הנוער.

יורם ברקוביץ': זה מגיע גם לרחל, שדאגה "להציק" למשרד החינוך שיקיימו את ההחלטה של הוועדה.

רן כהן: תודה רבה לכולכם, ותודה רבה גם לרחל על העבודה הזאת.