הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2005-02-01 13:30

רן כהן: בעצם מה שאת אומרת בתמצית זה שיש שני מצבים, או שניהם או אחד מהם, שמביאים לאפשרות או להתרבות התופעה של סחר בבני אדם או באיברים של בני אדם.

רן כהן: האחד זה עוני מרוד, והשני זה כאשר בחברה מסויימת אין בכלל מבנה חברתי שמגן על זכויות אדם באותו מקום.

רן כהן: פירוק שלטוני, פירוק חברתי,

רחל גרשוני: אמת, פירוק חברתי גם כן, כי אפילו בחברות מסורתיות כמו תאילנד וסין וכן הלאה היו בעבר, בייחוד בכפרים, רשתות הגנה איזוריות שמנעו מהעניים לשקוע.

רחל גרשוני: אפילו מוסדות צדקה.

רחל גרשוני: וכשהדברים האלה, בעקבות מודרניזציה וגלובליזציה מתפרקים אז אין לאנשים רשתות בטחון.

רחל גרשוני: וילודה מוגברת, אנשים נהיים מוכנים לשמוע בקולות המגייסים.

רחל גרשוני: ואז הם נופלים ברשת.

רחל גרשוני: ובדרך כלל הסחר מלווה באיומים, אלימות ותרמית.

רחל גרשוני: תלך למדינה אחרת יהיה לך טוב, תרוויח הרבה.

רן כהן: גם זה שעוקרים את הבנאדם ממקומו ההיסטורי והטבעי אל חברה אחרת כדי שאפשר יהיה לנצל אותו,

רחל גרשוני: ואז הוא מאוד חשוף.

רחל גרשוני: ואז הוא מגיע לארץ זרה, לא מכיר את השפה, לא מכיר את התרבות, ואפשר להגיד לו תראה, אם אתה תצא מהמקום הזה יגרשו אותך, ישימו אותך בכלא, יענו אותך, והם יאמינו לכל דבר.

רחל גרשוני: מה בעצם קורה להם, בכל סוגי הסחר, והאמת היא שכשאני עשיתי, אני עושה תסקיר על הדבר הזה, אז אני רציתי לבדוק אם בנוסף לסחר למטרות זנות יש לנו גם דברים אחרים שמופיעים באמנות הבינלאומיות שמירי תזכיר, כמו סחר להוצאת איברים מן הגוף, סחר תינוקות, וגיליתי שיש מקרים גם כאלה בישראל, ותיכף אני אגיע לזה.

רן כהן: בעצם מה צריך להתקיים כדי שיתקיים סחר?

רחל גרשוני: זהו, אז צריך להבחין, זה באמת הלב של העניין, להבחין בין עבירות רגולטוריות, שיש בכל התחומים האלה, ובין סחר.

רחל גרשוני: עבירות רגולטוריות יש אפילו, אני לא יודעת אם לקרוא להם רגולטוריות אבל אפילו בעיסוק בזנות.

רחל גרשוני: יש סרסורות, ויש סחר.

רחל גרשוני: איך מבחינים.

רחל גרשוני: יש תנאים לא הוגנים בעבודה, ויש סחר.

רחל גרשוני: איך מבחינים ביניהם.

רחל גרשוני: אז למעשה התשובה שלי לגבי הדבר הזה היא כמו התשובה שנתן אפלטון לשאלה מה זה צדק.

רחל גרשוני: כולנו יודיעם מה זה צדק ומה זה שיוויון.

רחל גרשוני: להסביר מה זה צדק ושיוויון קשה, מבחינה אבסטרקטית.

רחל גרשוני: אז איך אנחנו בכל זאת עושים את זה, אנחנו מבחינים בכמה אופנים.

רחל גרשוני: קודם כל יש קונסטלציה של נסיבות.

רחל גרשוני: זה לא שאתה יכול להגיד זה מתקיים אז זה סחר וזה לא מתקיים אז זה לא סחר.

רחל גרשוני: אלא יש קונסטלציה.

רחל גרשוני: עכשיו האמנות הבינלאומיות, וגם החוק האמריקאי שעליו נסמך הדו"ח האמריקאי נותנים לנו קצת פתח.

רחל גרשוני: מה הם אומרים, קודם כל מאחורי כל סחר יש אלימות או איום באלימות או תרמית.

רחל גרשוני: כל סחר מלווה בדברים האלה.

רן כהן: ואם אין תרמית אבל בכל זאת סוחרים בבני אדם תמורת כסף, אז זה לא סחר, זה גם סחר.

רחל גרשוני: אני מנסה להסביר, עוד לא הגעתי לסוף.

רחל גרשוני: אז שנדע שמאחורי כל סחר מסתתר אחד מהדברים האלה.

רחל גרשוני: תרמית, אלימות או איום באלימות.

רחל גרשוני: אחר כך יש לך קונסטלציה שבהתקיים הקונסטלציה הזאת אתה רואה שלבנאדם אין בחירה חופשית.

רחל גרשוני: מה הקונסטלציה הזאת, כאמור אלימות, איומים, כליאה, זה לא צריך להיות כליאה מאחורי סורגים, זה יכול להיות ניתוק ממוקדי תמיכה חיצוניים, כשאתה אוסר על הבנאדם לעזוב את המקום.

רחל גרשוני: אתה מנתק אותו מהטלפונים, אתה שומר את הטלפונים,

רן כהן: לוקח לו את הדרכון,

רחל גרשוני: אתה לוקח לו את הדרכון, אתה נוקט בשיעבוד חובות, אתה אומר אני הבאתי אותך ארצה אז אתה לא תקבל משכורת, או שתקבל איזה שכר זעום עד שאתה תשפה אותי.

רחל גרשוני: כשרק ה"מעביד" יודע מה ערך השירותים שאתה נותן ומה התקופה שתצטרך לעשות את הדברים האלה.

רחל גרשוני: אני רציתי פשוט לתת כמה דוגמאות של קונסטלציה.

רחל גרשוני: תשלום מאוד גבוה עבור שירותים בסיסיים, למשל סבון עולה לך עשרה דולר.

רחל גרשוני: מקום מגורים, תנאים תברואתיים ירודים, לא נותנים לך טיפולים רפואיים, זיוף אשרות, כפיית מקום מגורים, העברה מיד ליד בלי הסכמת העובד.

רחל גרשוני: אתה חפץ, אתה מועבר מיד ליד.

רחל גרשוני: אלה סממנים של סחר, כשהתפיסה היא מתי הקונסטלציה הזאת מגיעה לשלב כזה שאתה מאיים או מצמצם את זכות הבחירה של העובד בצורה כזאת שהוא כמעט חפץ.

רחל גרשוני: זאת התפיסה.

רחל גרשוני: במסמך שנמצא מולכם אני מצרפת את האמנות.

רחל גרשוני: פה בארץ, אנחנו תיכף נגיע לדוגמאות הקונקרטיות, אבל יש כמה דוגמאות שאתם מכירים מהעבודה שלכם שמגיעים כדי סחר.

רחל גרשוני: הבולגרים למשל, שהוחזקו באתרי בנייה, באלימות, בכליאה, תוך ניתוק ממוקדי תמיכה חיצוניים, תוך החזקה כעבדים.

רחל גרשוני: יש לנו גם כמה מקרים שהועברו לידיעתנו מארגונים הלא ממשלתיים על אנשים שהביאו עובדים זרים לישראל, לעבודות בית, והחזיקו אותם בתנאים שאסרו עליהם לצאת, שלא נתנו להם שכר, או רק מעת לעת נתנו להם שכר, לא נתנו להם ימי מנוחה, שבעה ימים בשבוע, עבדו איזה שמונה עשרה, תשע עשרה שעות ליום, בלי שאפשרו להם אפילו ללכת לכנסיה של עדתם.

רן כהן: זאת אומרת גם תנאי העבודה, גם הם יכולים להצביע.

רחל גרשוני: הסחר היא אמנם העסקה, אבל התנאים שהאנשים נמצאים מצביעים, בתסקיר, אני גם הזכרתי את זה פה.

רן כהן: זאת אומרת ניצול על כדי חרפה גם הוא נופל בתוך ההגדרות האלה.

רחל גרשוני: תראה, איך שאני מסבירה את זה, העסקה היא הסחר.

רחל גרשוני: התנאים הם העבדות.

רחל גרשוני: אבל העניין שיש סממנים של עבדות מצביע על טיב העסקה.

יעקב מרגי: זה שאני אשכן אותה בסיטי-טאוור ואתן לה לעבוד רק שמונה שעות, לצורך ההמחשה אם היא נרכשה בעסקה, זה עדיין סחר בנשים.

יעקב מרגי: או סחר בכלל.

רחל גרשוני: אצלכם הבעיה היא יותר עדינה מאשר סחר בנשים.

רחל גרשוני: אצלכם אני מניחה אולי יש כאלה דברים, אבל בדרך כלל אין כאלה דברים, שאני יכולה להצביע ממש על עסקה.

רחל גרשוני: אבל אני מזה שאיך אתה מחזיק את הבנאדם אני יכולה כבר להגיד אלו ראיות נסיבתיות שבנאדם נסחר.

רחל גרשוני: וכאן יהיו שתי עבירות פליליות, אחת זה יהיה סחר, שיהיה שש עשרה שנות מעשר, השני יהיה עבדות, שזאת הגשמת הסחר.

רחל גרשוני: אני מגשים את הסחר או את העסקה על ידי כך שאני מחזיק אותך כעבד.

רחל גרשוני: מה שאני מוכנה להגיד הוא שהכבילה משמשת תשתית שמקלה על סחר.

רחל גרשוני: אני לא אגיד שהכבילה היא כשלעצמה סחר, בהחלט הכבילה משמשת תשתית שיכולה לשמש ככלי לסחר.

רחל גרשוני: אתם דנתם עוד ישיבות אני מניחה על ניצול.

רחל גרשוני: אני מנסה לאבחן, לעשות אולי מה שמאוד קשה לעשות, לאבחן בין הניצול "סתם" לבין הסחר.

רחל גרשוני: והקונסטלציה הזאת היא פשוט משנה, לא רק את הכמות אלא את האיכות.

רחל גרשוני: גב' שטראוס הגישה את המסמך שלה לגב י ניצול, כשהעמדה של המדינה היא, כרגע, אני הייתי רוצה לשמוע, אני חושבת שהוועדה היתה רוצה לשמוע על מקרים כאלה.

רחל גרשוני: עו"ד שרון תסביר מה זה הדו"ח ומה זה מסמכים בינלאומיים ותיתן דוגמאות.

רחל גרשוני: אני חושבת שאנחנו צריכים לשמוע יותר עובדות לגבי כמות המקרים האלה שעו"ד שרון תיתן דוגמאות.

רחל גרשוני: על זה אין לנו מספיק מידע.

רן כהן: אז בואו נשמע ממירי שרון, ואולי אם יש כאן כאלה שיש להם השלמות למידע הזה,


מירי שרון: בהמשך באמת לשאלה של איך מבחינים בין סחר לבין ניצול, יש לי כאן שתי דוגמאות להרשאות בארצות הברית, ששם יש עבירה ספציפית של סחר למטרות עבודה, ואני הבאתי במכוון את הדוגמאות האלה כי המקרים הספורים ששמענו עליהם בארץ הם מאוד דומים.


מירי שרון: מקרה אחד מדבר על שני קבלני כוח אדם בפלורידה שהביאו עובדים לעבוד בפרדסים, הם היו מקסיקנים שנכנסו באופן לא חוקי והם בעצם הכריחו אותם לעבוד עד שהם החזירו להם את החוב עבור ההברחה לתוך פלורידה, תוך שימוש באיומים ובאלימות.


מירי שרון: הם הורשעו בסחר ונדונו לחמש עשרה שנות מאסר ולקנסות ולחילוט של הרווחים בסכום של שלושה מליון דולר.


מירי שרון: מקרה שני זה דומה למקרים שגב' גרשוני הזכירה, שני אנשים פרטיים בעל ואישה, שהביאו אישה מגאנה לעבוד אצלם בבית, שלמעשה במשך שנתיים היא עבדה אצלם בבית, היא לא הורשתה לצאת ולא קיבלה שום שכר, והם גם קיבלו עונשי מאסר ממושכים של כמה שנים.

רן כהן: אני מבין שהאמריקאים בעניין מציבים עמדה שהיא איננה רק בבחינת סחר בתמורה לתשלום אלא גם כל מה שהופך את האדם למה שיותר קרוב לעבד ונוטל ממנו את חירותו, בעצם זה מבוקר על ידי מחלקת המדינה האמריקאית.


מירי שרון: נכון.


מירי שרון: בחוק האמריקאי יש הגדרה מאוד ברורה, שמופיעה במסמך של גב' גרשוני, לגבי מה ההגדרה של סחר, עבירות חמורות בסחר בבני אדם למטרת שיעבוד.


מירי שרון: שם מדובר על גיוס, העברה או רכישה של אדם לעבודה או שירותים באמצעות שימוש בכוח, מרמה או כפייה, בכדי לכפות את אותו אדם לשירות כפוי, שיעבוד חוב או עבדות.


מירי שרון: כאשר כפייה יכולה להיות באמצעות איומים או איזו שהיא תכנית שהמטרה שלה לגרום לאדם להאמין שייגרם נזק חמור לו או לאנשים אחרים.


מירי שרון: למשל אם קוראים את הכרעת הדין בערעור בעניין העובדים הבולגרים, רואים שלחלק מהעובדים, אחד העובדים טען שאיימו שיאנסו את אשתו בבולגריה.


מירי שרון: שימוש באלימות קשה כלפיהם.


מירי שרון: אני מדברת כמובן על ההרשאות.


מירי שרון: שירות כפוי, מצב שבו אדם למעשה נכפה עליו לעבוד בלי תשלום, וזה אותם מקרים שהגיעו לידיעתנו, מקרים שבעצם כרגע מתנהלים כתביעות בבתי הדין לעבודה על אזרחים, אחד מגאנה, אזרחים מקונגו, שפשוט עבדו במשך תקופה ממושכת אצל אנשים פרטיים בבית, הם לא הורשו לצאת, כולל לטכסים דתיים בכנסיה, השכר שלהם הולן, זה מצב שללא שום ספק מגיע לרמה של עבדות.


מירי שרון: ולמעשה אלה המקרים שהדו"ח האמריקאי מתעניין בהם.


מירי שרון: עכשיו הדו"ח האמריקאי הוא למעשה יוזמה חד צדדית אבל קדמו לזה גם אמנות בינלאומיות.


מירי שרון: יש בתחום הזה מספר אמנות בינלאומיות, כאשר האמנה המרכזית, פרוטוקול האו"ם למניעת מיגור והענשת הסחר בבני אדם, ובמיוחד נשים וילדים, המשלים את אמנת האו"ם נגד הפשע המאורגן הבינלאומי, ובנוסף יש פרוטוקול נספח לאמנת זכויות הילד שגם עוסק בסחר.


מירי שרון: מדינת ישראל חתמה על שני הפרוטוקולים הללו בנובמבר 2001, ולמעשה במשרד המשפטים רחל עובדת על החקיקה שתאפשר לנו לאשרר את אותן אמנות.


מירי שרון: יש גם הנחיות של האו"ם לגבי זכויות אדם וסחר בבני אדם, כאשר כל המסמכים האלה מתמקדים בשלושה תחומים מרכזיים: אכיפה, הגנה על קורבנות ואמצעי מניעה.


מירי שרון: ההנחיות האלה מדגישות שהמאבק הזה הוא מאבק שהלב שלו הוא זכויות אדם.


מירי שרון: הגנה על זכויות אדם, הגנה על זכויות אדם של הקורבנות, וצריכה להיות רגישות לכך גם במסגרת מאמצי אכיפה וגם מאמצי מניעה.


מירי שרון: מאז שנת 2001 האמריקאים עושים דו"ח שנתי שסוקר את המצב במדינות שונות,

רן כהן: המקור האמריקאי לכל העניין זה לקח מתקופות המלחמה, המאבק שלהם נגד העבדות?


מירי שרון: תראה, בדברי ההסבר לחוק שלהם הם מדברים על זה שזה מאוד חמור שמעל למאה שלושים שנה אחרי ביטול העבדות באופן רשמי יש תופעות חמורות של עבדות, אבל זה בעצם חוק שהמטרה שלו היא גם פנימית, זאת אומרת מעבר לפן הבינלאומי הוא גם מפרט דרכים להיאבק בסחר בבני אדם בתוך ארצות הברית.

רן כהן: אבל זה בגלל שזה מאבק פנימי בתוך ארצות הברית, רק הם הרחיבו אותו על כל המדינות בעולם, מה המניע האמריקאי?


מירי שרון: האמריקאים מכינים כל שנה לפחות ששה שבעה דו"חות בנושאים שונים.


מירי שרון: יש דו"ח לזכויות אדם, יש דו"ח שעוסק בנושא של הלבנת הון, טרור, חופש הדת, והם בעצם, על ידי הכלי הזה של רשימות שחורות, שבחלק מהן יש גם אמצעי נלווה של סנקציות, כמו בדו"ח הזה, בדו"ח הזה כפי שציינתי במכתב אליך החל משנת 2003 מדינה שנכנסת לדירוג הנמוך ביותר כפופה לסנקציות, במסגרת סיוע חוץ, ויש מדינות שכבר בשנים עברו, בשנתיים האחרונות היו כפופות לסנקציות האלה.


מירי שרון: זה איזה שהוא אמצעי לקדם מדיניות אמריקאית ברחבי העולם.


מירי שרון: אבל שוב, צריך כמובן לזכור, כפי שגם רחל אמרה, שמדובר בסטנדרטים בינלאומיים שאנחנו כמדינה הבענו רצון להצטרף אליהם.


מירי שרון: עוד דבר שחשוב לציין לגבי הדו"ח הזה, הדו"ח הזה מדבר על צורות חמורות של סחר בבני אדם, לפי ההגדרות, והוא סוקר את אותן מדינות בהן לפי ההערכה של מחברי הדו"ח יש לפחות מאה קורבנות.

רן כהן: מדינה שיש בה מאה קורבנות ומעלה היא כבר נכנסת להגדרה של סחר חמור?


מירי שרון: לא, להגדרה של מדינה שנכנסת לתוך הדו"ח שבוחנים אותה.


מירי שרון: זאת אומרת מדינה שבה לפי הערכתם יש עשרה קורבנות בשנה לא תופיע בדו"ח כמדינה שיש בה צורות חמורות של סחר בבני אדם.

רן כהן: מה מבדיל בין סחר חמור לבין סחר?

רן כהן: יש קריטריונים לאמריקאים לעניין הזה?


מירי שרון: ההגדרה היא מה שאני הקראתי מקודם.

רן כהן: שזה על פי באמת חומרת המקרים?


מירי שרון: מה שהם אומרים זה ביחס לשימוש בכוח, תרמית או כפייה, כפי שרחל ציינה,

רן כהן: שימוש בהם זה מכניס כבר להגדרה של סחר חמור.

רחל גרשוני: האמת היא שאין אבחנה כל כך בדוקה, כי באמנות הבינלאומיות שמדברות רק על סחר גם מדברות על האמצעים האלה, אבל אם אנחנו רוצים, ההגדרה הזאת שימושית לא מפני שהיא מגדירה באורח תפיסתי בין סחר לסחר חמור, אלא מפני שאנחנו צריכים להיות מאוד סופיים.

רן כהן: ההגדרה של סחר חמור היא הגדרה כמותית, או הגדרה על חומרת האירועים?


מירי שרון: אני דיברתי על הקריטריון של מאה מקרים במובן זה שמי זוכה להיכנס לרשימה.


מירי שרון: כיום חלק גדול מאוד ממדינות העולם מופיע ברשימה הזאת, אם אני לא טועה בדו"ח האחרון ציינו מעל למאה ארבעים מדינות.


מירי שרון: מדינה שלא מופיעה שם אפשרות אחת שיש פחות ממאה קורבנות, אפשרות אחרת שפשוט אין להם מידע.


מירי שרון: זה גם חלק מהעניין הזה, של כל התהליך הזה של איסוף המידע, למעשה כבר ארבע שנים מידי שנה האמריקאים פונים אלינו ומבקשים מידע בנושא, ולגבי הנושא של סחר בבני אדם למטרות עבדות, שוב יש לנו קצת בעיה, כי לפחות לפי מה שמשרדי הממשלה מודעים זה לא תופעה שיש מעל למאה קורבנות.


מירי שרון: אבל לא נעשו בעניין הזה שום מחקרים רציניים, אף אחד מעולם לא בדק את הנושא בצורה מסודרת, ויכול להיות שהגיעה העת לזה.

דודי פרץ: קשה לקבל את זה שאין סחר בבני אדם לצרכי עבודה בארץ.

דודי פרץ: קשה לקבל את זה.

רן כהן: אני מאוד רוצה לשמוע אותך וגם את גב' נחמני בעניין הזה, וודאי את הארגונים.

רן כהן: בינתיים אנחנו נמצאים על המישור של שמיעת ההגדרות לגבי הדו"ח הזה וגם לגבי הדוגמאות.

רן כהן: עכשיו עוד לא שקענו לתוך המצב בארץ.

רן כהן: מייד נשים את הרגליים שם.


מירי שרון: הדו"ח הזה מחלק את המדינות לגבי מידת המאמצים שהן עושות לעמוד בסטנדרטים המינימליים שהחוק מגדיר.


מירי שרון: יש במסמך שהועבר אליכם רשימה של הסטנדרטים המינימליים.


מירי שרון: אנחנו בעצם בשנתיים הראשונות במהלך 2001 ו-2002 התייחסו רק לנושא של סחר בנשים למטרות זנות.


מירי שרון: בדו"ח שפורסם ב-2001 היינו בדירוג השלישי, היינו בדירוג החמור ביותר.


מירי שרון: בדו"ח שפורסם ב-2002 עלינו לדירוג השני.


מירי שרון: בדו"ח שפורסם ב-2003 מדינת ישראל דורגה שוב בקטגוריה השניה, והפעם נכלל גם מידע לגבי סחר בבני אדם למטרות עבודת כפייה, ושם נטען כלהלן: אנשים בחיפוש אחרי עבודה נסחרים לסיטואציות של עבודת כפייה.


מירי שרון: הם צפויים לניצול גופני או צורות חמורות של תנאי עבודה לא הוגנים.


מירי שרון: אני כמובן מצטטת מהדו"ח האמריקאי.


מירי שרון: הם מדברים על כך שהרבה עובדים זרים בישראל סובלים מעיכוב דרכונים, שינוי בתנאי החוזה ואי תשלום של שכר העבודה שלהם ברמות משתנות.

רן כהן: ידוע לך מה המקורות האמריקאים?


מירי שרון: הם בדו"חות שלהם נעזרים למעשה בכל מי שמעוניין לפנות אליהם.


מירי שרון: ארגונים לא ממשלתיים מעבירים אליהם דו"חות, יש כתבות שמתפרסמות העיתונים,

רחל גרשוני: בשנה הראשונה הם קיבלו את מה שהארגונים אמרו, הממשלה לא הגיבה.

רחל גרשוני: ואז לאחר מכן היתה בעיה.

רחל גרשוני: היתה בעיה.

רחל גרשוני: אכן היה יותר טוב אם היו מקבלים את התגובה הממשלתית.

רחל גרשוני: אני לא בטוחה שהיינו צריכים להיות בדירוג השלישי אז.

רחל גרשוני: אני לא בטוחה.

רחל גרשוני: עכשיו הם כן מקבלים בצורה מסודרת את התגובה הממשלתית וגם את הדו"חות של הארגונים הלא ממשלתיים.

רחל גרשוני: הם חיים מכל מיני מקורות, שזה טוב.


מירי שרון: בדו"ח האחרון אנחנו למעשה הצגנו עמדה, מסרנו מידע, מסרנו נתונים וגם הצגנו עמדה שיש בארץ תופעה של ניצול עובדים זרים, אף אחד לא מכחיש את זה, בודאי, אבל זה לא מגיע לרמה של סחר חמור בבני אדם.


מירי שרון: העמדה הזאת נדחתה והם טענו שרוב העובדים שמגיעים לישראל ממדינות דרום מזרח אסיה מגיעים לעבודה בתנאים דומים לסחר, חלקם משועבדים ומוגבלים בתנועתם.


מירי שרון: ומה שמציעים לנו לעשות זה באמת לעשות איתם מאמצים בנושאים הבאים בהתאם לסטנדרטים המינימליים לטפל בבעיית הסחר למטרות העבודה, להעמיד לדין ולהרשיע סוחרים ולהטיל עונשים שתואמים את חומרת העבירה, וגם להגן על קורבנות.

דניאל מרון: הייתי רוצה אדוני היושב ראש לתת את הקונטקסט הבינלאומי.

דניאל מרון: אני רוצה ברשותך להציג את עו"ד שמיר, עו"ד שמיר עובדת אתי במחלקה ומרכזת את הנושא הזה.

דניאל מרון: אני רוצה לדבר על הקונטקסט הבינלאומי.

דניאל מרון: לפחות העסק שלנו במשרד החוץ זה איך למכור את המדינה, איך לשפר את התדמית של המדינה בחוץ לארץ.

דניאל מרון: כל הנושא של הדימוי שלנו מאוד חשוב לנו.

דניאל מרון: הנושא הזה של עובדים זרים נמצא במקום מרכזי היום בשיח זכויות האדם הבינלאומי.

דניאל מרון: יש כידוע שש אמנות מוכרות לזכויות אדם בעולם, האמנה לזכויות פוליטיות ואזרחיות, האמנה לזכויות כלכליות וחברתיות, האמנה לזכויות הילד, ויש אמנה שהיא יחסית חדשה, אמנה לזכויות מהגרים, שלושים מדינות עד היום חתמו על האמנה, היא צריכה להיכנס לתוקף, היא נכנסה כבר לתוקף, היא חדשה והיא מרכזית והיא נמצאת במקום גבוה מאוד על סדר היום הבינלאומי.

דניאל מרון: הנושא הזה של זכויות מהגרים.

דניאל מרון: בגלל התוצאה שרחל דיברה עליה של המהגרים הרבים שעוברים ממדינות אסיה, מזרח אירופה, אפריקה ומדינות עניות למדינות עשירות יותר.

דניאל מרון: דיברנו פה על דו"ח מחלקת המדינה של ארצות הברית.

דניאל מרון: רק לגבי הדו"ח אני רוצה להדגיש נקודה אחת, בדו"ח אין שום ספק לאמריקאים שבישראל יש סחר בבני אדם בנושא עובדים זרים.

דניאל מרון: זאת אומרת זה לא פתוח לשאלה בכלל.

דניאל מרון: וזה לא באופן שרירותי, הם הלכו ולמדו את הנושא, נפגשו אתנו, נפגשו עם הארגונים, ולמדו את זה לעומק.

דניאל מרון: יש לנו מחלוקת אתם לגבי החומרה של העניין אבל אין להם ספק שיש פה סחר בבני אדם בנושא העובדים הזרים.

דניאל מרון: לנו יש מטרה לעלות לרמה הראשונה, למדרגה הראשונה, בדו"ח של מחלקת המדינה, לקבל ציון לשבח, והם אומרים לנו חוץ מנושא סחר בנשים יש לכם הרבה מה לשפר בנושא העובדים הזרים.

דניאל מרון: ואנחנו, לפחות המשרד שלנו, משרד החוץ, חשוב לנו מאוד הנושא הזה שמבחינת הדימוי שלנו שנהיה בנושא זכויות אדם במקסימום למעלה שאפשר.

דניאל מרון: אני רוצה לתת אספקט אחד למה זה חשוב לנו.

דניאל מרון: זה לא סוד שבנושא זכויות אדם ישראל נמצאת תחת זכוכית מגדלת של העולם, בנושא ההתמודדות היום יומית שלנו עם הטרור וזכויות אדם, מול הערבים, מול השכנים הפלשתינאים שלנו.

דניאל מרון: ושם אנחנו מתמודדים הזה מתוך הקונטקסט הבטחוני, עם כל הבעיות שיש שם.

דניאל מרון: אם זה הריסת בתים, אם זה נושא של מעצר מינהלי, כל הנושאים הידועים.

דניאל מרון: ואנחנו מתמודדים עם זה, ויש לנו תשובות.

דניאל מרון: אבל יש כמובן ביקורת רבה בנושא הזה.

דניאל מרון: פה זה נושא לכאורה מאוד פשוט.

דניאל מרון: זה לא עניין בטחוני ולא שום דבר.

דניאל מרון: אז לפחות בנושא הזה אנחנו היינו רוצים להיות סופר בסדר.

דניאל מרון: אנחנו היינו רוצים להגיע למצב שאנחנו מצטיינים עולמיים בנושא של היחס למהגר, יחס לזר, כל הנושא הזה גם מבחינת המורשת היהודית.

דניאל מרון: ולכן זה אצלנו במשרד החוץ, יחד עם המשרדים האחרים, שמים לזה הרבה תשומת לב.

דניאל מרון: יש פה שיתוף פעולה יוצא מן הכלל בהובלה של משרד המשפטים והמשרד לבטחון פנים, משטרה, משרד הפנים, מינהל תעבורה וכל הגורמים שמתעסקים בזה.

דניאל מרון: יש עבודה אני חושב טובה מאוד ביחד.

רן כהן: מי בעצם עומד בראש המערכת הזאת בממשלת ישראל למאמץ הזה?

רן כהן: אתה רוצה שישראל תצא יפה.

רן כהן: אבל כדי שישראל תצא יפה זה לא מספיק להוציא כל מיני דו"חות,

דניאל מרון: יש עבודה מתואמת בין משרדית.

דניאל מרון: עד היום רחל ריכזה את הנושא הזה כמתאמת הבין משרדית.

רחל גרשוני: אני שימשתי כמתאמת אבל בנושא של סחר בבני אדם לעיסוק בזנות.

רחל גרשוני: אני לא התעסקתי בנושא של סחר בכלל.

רחל גרשוני: האמת, אם אתם שואלים אותי, צריך להיות מתאם.

רחל גרשוני: אמורה לקום מינהלת הגירה, רשות הגירה

רן כהן: בסדר, אמורה לקום, לא מקימים אותה.

דניאל מרון: בינתיים אנחנו נהנים מזה שיש תאום טוב בין כל אלה שבחדר הזה.

דניאל מרון: יש עבודה מערכתית, אבל היה נכון, כמו שרחל אומרת,

רן כהן: אחד הדברים הראשונים שאנחנו נתבע אותם זה שתקום בכל זאת בעניין הזה כתובת אחת שתתאם את כל משרדי הממשלה.

דניאל מרון: יש לזה חשיבות בלתי רגילה.

רחל גרשוני: היתה החלטת ממשלה בעניין מינוי מתאם לסחר בנשים, אז בדיוק באותה מידה צריך להיות מתאם,

רן כהן: את מונית על פי החלטת ממשלה זו?

רחל גרשוני: מה שקרה, יש החלטת ממשלה שימונה, אני עושה את זה בפועל, לא העבירו את התקציב הנדרש, יש החלטת ממשלה מדצמבר 2003, אז אם את זה יש אז בודאי של זה.

רן כהן: טוב, אנחנו דורשים שהממשלה תחליט גם על מתאם של כל פעולות הממשלה בנושא סחר בבני אדם למטרות עבודה ומטרות אחרות שאינן זנות.

רן כהן: אנחנו סומכים על גב' גרשוני שהיא עושה את זה טוב מאוד בנושא הזה.

דניאל מרון: ברשותך אני רוצה להוסיף עוד שתי נקודות.

דניאל מרון: אחת זה שגם ברמה הבי-לאטרלית, לא רק המולטי-לאטרלית, העולמית, ישראל נכנסת לבעיה בנושא הזה של העובדים הזרים.

דניאל מרון: כל פעם שיש בעיתון או שקורה משהו עם עובד מתאילנד למשל או מישהו כזה שיש איזה סיפור בארץ זה מקבל כותרות ראשיות באותה מדינה, למחרת אנחנו רואים את השגריר של תאילנד פה במשרד החוץ בה ומוחה על זה שאנחנו לא מתייחסים טוב לבני עמוד.

דניאל מרון: הדבר פוגע עוד פעם בתדמית שלנו באותה מדינה.

דניאל מרון: יש לנו גם פניות של כל מיני גורמים חוץ מדו"ח של מחלקת המדינה של ארצות הברית.

דניאל מרון: יש לאו"ם דווח מיוחד לנושא של מהגרים.

דניאל מרון: לאחרונה התחלנו לקבל פניות ממנו שהגיעו אליו עובדים זרים בארץ, התלוננו לאו"ם על היחס המשפיל פה בארץ, ואז האו"ם פונה אלינו בבקשה אנחנו רוצים דין וחשבון אחרת אנחנו כותבים עליכם דו"ח ביקורתי.

דניאל מרון: זה גם כן דבר שהוא מאוד לא מחמיא לנו.

דניאל מרון: במסגרת שיתוף הפעולה שלנו עם האיחוד האירופי, לאחרונה בנובמבר הכרזנו על מה שנקרא הרחבת השיתוף פעולה בין ישראל לאירופה, ENP, הכרזה כזאת של הרחבת מסגרת השיתוף פעולה, בכלל, כלכלי, חברתי, כתוב שם ישראל והאיחוד האירופי, שני הצדדים יגבירו את המאבק המשותף בסחר בבני אדם.

דניאל מרון: רוצים להראות שזה נמצא גבוה על סדר היום הבינלאומי.

דניאל מרון: הדבר האחרון זה רק להזכיר שארגון ההגירה הבינלאומי זה נושא מאוד מרכזי אצלם, וסגנית מנכ"לית הארגון הזה היתה בארץ, ואנחנו נמצאים במגעים גם עם הגוף הזה.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: רבותיי, הייתי מאוד מבקש עכשיו לפתוח את השולחן לדבר על הדברים שקורים לנו באמת.

רן כהן: הרי לדבר על מאה מקרים של סחר בבני אדם או של התעללות ושל כפייה ושל ביזוי וניצול זה ממש מגוחך.

רן כהן: הרי אלפי עובדים בישראל עובדים כאשר בעצם מישהו שם בסין או בבולגריה או איפה שהוא סחט אותם עוד לפני שהם בכלל הגיעו לארץ ו ראו את החוף שלה.

רן כהן: ופה הם נמצאים על תקן אנשים שהם בני ערובה על הכספים שהם התחייבו בהם.

רן כהן: יש פה אלפי מקרים.

רן כהן: אז מה המצב שאתם רוצים לדווח עליו.

דודי פרץ: אני קצין החקירות של מנהלת ההגירה, אני עוסק בנושא הזה בערך מ-97'.

דודי פרץ: אני אגיד את הכותרת, אין סחר בבני אדם לצרכי עבודה במדינת ישראל.

דודי פרץ: גם בהגדרות שהגדירה אותן כרגע הן רחל גרשוני והן מירי שרון.

דודי פרץ: ישנן כל מיני תופעות.

דודי פרץ: התופעה שהזכרת פה כרגע, התופעה אולי קצת יותר חמורה במובן זה שישנם פה אנשים שמביאים עובדים שלמעשה הם לא צריכים אותם תמורת בצע כסף.

דודי פרץ: כל מיני חברות כוח אדם, כל מיני אנשים פרטיים.

רן כהן: אבל אפילו אם הם צריכים אותם, עצם העובדה שלוקחים מבנאדם עשרת אלפים דולר, אדם שחי משני דולר ביום, לוקחים ממנו עשרת אלפים דולר, יהפכו אותו לעבד לכסף ולכל מה שהוא משועבד אליו בארצו.

דודי פרץ: השאלה פה מה היכולת שלי להשפיע פה, מעבר לזה שאני יכול להסכים עם כל מלה שלך, מה היכולת שלי כאן, במדינת ישראל, להשפיע.

דודי פרץ: כאשר פה במדינת ישראל מסתובבים קבלני, מה שנקרא מפקחי עבודה מטעם ממשלת סין, שהם למעשה חברות כוח אדם סיניות ששלחו לפה נציגים בארץ כדי למצוא אשרות עבודה חוקיות כדי שהם יוכלו להכניס לארץ כמה שיותר עובדים.

דודי פרץ: יש מי שמשתף אתם פעולה, ובואו אני אציג לכם מה אנחנו עושים בנושא הזה ובעוד כמה נושאים שעלו פה על השולחן.

דודי פרץ: כדי שנבין, גם בדו"ח מבקר המדינה ב-2001 כמדומני, בטיוטת דו"ח שלו, ישנה התייחסות שכולנו יודעים, ככל שיהיו פה יותר מהגרי עבודה חוקיים בסופו של דבר יהיו פה מהגרי עבודה לא חוקיים.

דודי פרץ: מה שאנחנו צריכים למנוע פה, ואת זה אנחנו משתדלים, זה את כל האשרות האלה, אשרות העבודה האלה, שמושגות במרמה.

דודי פרץ: רוצה לומר כל האשרות האלה שמביאים אנשים ושוכחים אותם בשדה התעופה, כי למעשה לא צריכים אותם.

דודי פרץ: מביאים אותם, משאירים אותם בשדה התעופה, כי את הרווח עשו מעצם הבאתם לארץ.

דודי פרץ: אנחנו עובדים, ויש לנו פה למינהלת ההגירה, מעבר לעובדה שאנחנו מרחיקים לא חוקיים יש לנו פה יעד לתפוס, ואנחנו עובדים מדי יום ביומו, לתפוס את האנשים האלה, גם חברות כוח אדם וגם האנשים הפרטיים שמייבאים עובדים לא חוקיים.

דודי פרץ: לגבי זכויות עובדים זרים, ראש מינהלת ההגירה מינה צוות, ואנחנו עובדים די קשה שהצוות הזה התפקיד שלו לבדוק זכויות של העובדים הזרים.

דודי פרץ: ולא הזכויות החוקיות אלא הרבה מעבר לזה.

דודי פרץ: היחס האנושי, איך פנו אליך, אנחנו מפיצים מאות שאלונים לעובדים הזרים, בחמש או שש שפות, כדי לבדוק את היחס, גם בשטח, גם במקומות הכליאה וגם בטרמינל דקה לפני שהם עוזבים, כשכבר אין להם שום מחוייבות לשום דבר והם לא אמורים לחשוש משום דבר, שימלאו את השאלונים האלה, אנחנו ננתח את השאלונים האלה ואני מקווה שנגיע לאיזה שהן תוצאות.

דודי פרץ: לגבי עיכוב דרכונים, אף פעם עיכוב דרכון לא היווה, וכדאי שנדע את זה, איזה שהוא כליאה של בנאדם אצל מעסיק.

דודי פרץ: עובדתית, כל אלה שעוכבו להם הדרכונים, אנשים נמצאים שנים בארץ בלי דרכונים ומסתובבים ועובדים בלי דרכון גם במקומות אחרים.

רן כהן: כן, אבל בכל זאת זה גזילת החירות של האדם.

דודי פרץ: אני רוצה לומר פה עוד משהו, למעשה כל התופעה הזו של עיכוב דרכונים, מאיפה התחילה, ואיך אנחנו כמינהלת ההגירה, לדעתי היום התופעה הזאת של עיכוב דרכונים כמעט ולא קיימת, נכון להיום.

דודי פרץ: זה לא רק בגלל הפחד, אנחנו העמדנו לדין על עיכוב דרכון הרבה יותר ממה שהעמידה כל משטרת ישראל עד הקמת משטרת ההגירה.

דודי פרץ: כמות הדרכונים שאנחנו תפסנו בחיפושים, אני יכול להעריך שזה למעלה מעשרת אלפים דרכונים שתפסנו בחברות כוח אדם.

דודי פרץ: בשנה, שנה וחצי הראשונות של הקמת מינהלת ההגירה.

דודי פרץ: מה שקרה פה למעשה בזמנו היתה החלטה של משרד הפנים להפקיד ערבות על כל עובד שהגיע לארץ.

דודי פרץ: אז אנשים שמו את הדרכון, הפקידו.

דודי פרץ: היום אין ערבות למעשה, שום מעסיק לא צריך לשלם ערבות במשרד הפנים.

דודי פרץ: לכן הוא גם לא צריך את הדרכון הזה.

דודי פרץ: עוד משהו לגבי תנאי מגורים, וכאן יש לדעת, לא פעם ולא פעמיים תנאי מגורים, חוק העסקת עובדים זרים, תמיד יש נטייה לטעות שהסדר הכבילה למעשה נועד לכבול את העובד למעביד.

דודי פרץ: אז לא, המשמעות שלו לכבול את המעביד לעובד.

דודי פרץ: והתפיסה שעומדת מאחורי זה בחוק העסקת עובדים זרים זה שאתה מחוייב, מאחר והוא אדם חלש שהגיע לארץ, לא מכיר את הארץ, אתה מחוייב לתת לו את התנאים האלה שמופיעים בחוק העסקת עובדים זרים.

דודי פרץ: קצת הפכו פה את היוצרות אבל לא נורא.

דודי פרץ: מה שאני מנסה לומר, בסופו של דבר הרבה פעמים אתה נתקל בתופעה שהעובדים הם הם עצמם מעוניינים לגור בתנאים לא טובים.

דודי פרץ: קח לדוגמא את המקרה של רמת הכובש שפורסם לא מזמן בעיתון, אני יודע שזה מקומם, הטיעון הוא לחסוך בכסף.

דודי פרץ: הם מעוניינים לגור לפעמים כמה שיותר אנשים בדירה על מנת לחסוך בכסף.

דודי פרץ: אנחנו ניסינו להעמיד את האדם ברמת הכובש, אתה בא לעובדים, הוא מראה לך את הקראוונים שהם אמורים לגור שם, הם לא רוצים לגור שם, כי הם לא חוקיים, הם מפחדים ששם יתפסו אותם.

קריאה: זה לא נכון מה שאתה אומר.

קריאה: מאלצים אותם לגור במצב הזה.

קריאה: אתה אומר דברים שהם לא נכונים.

רן כהן: הרי נקבעו כללים שהמעביד חייב לתת להם תנאי מינימום, וגם התנאים האלה לא יכולים להיות במחירים שאינם סבירים.

רן כהן: מי שחייב בעניין הזה הוא המעסיק.

דודי פרץ: נכון, אז אני מסביר עוד פעם לגבי כל הנושא הזה של כבילה, מי שקרא את הדו"ח, את התשובה שלהם, גם באיזה שהוא מחקר שעשו נדמה לי בנובמבר 2002 על עזיבה, רוב האנשים עוזבים כשהם יכולים לעבוד בתנאי שכר יותר טובים.

דודי פרץ: אצל מעסיק, כביכול לעבוד בצורה לא חוקית, אצל מעסיק לא חוקי.

דודי פרץ: עכשיו צריך להבין, אם הוא יכול לעבוד אצל מעסיק לא חוקי בכסף, וממילא הוא עובד לא חוקי, הוא מנסה לחסוך כמה שיותר כסף.

רן כהן: למה מדברים עכשיו על ניוד עובדים זרים, כדי שהם יוכלו ללכת נניח מקבלן בניין לקבלן בניין אחר ולהעלות את רמת השכר שלהם.

אורנה נחמני: אני רוצה להשלים כמה דברים.

אורנה נחמני: קודם כל מה שדודי אמר קודם לגבי הסיפור של רמת הכובש, הוא לא אמר את זה בכדי.

אורנה נחמני: בואו נעבור למישור הפרקטי, אנחנו מדברים פה גבוה גבוה ואנחנו צריכים גם לרדת למישור הפרקטי.

אורנה נחמני: מה קורה כשבאמת מוצאים עובד כזה או עובדים כאלה שחיים בתנאים לא הולמים.

אורנה נחמני: מה קורה אז עם הטיפול החקירתי, עם ההעמדה לדין וכו'.

אורנה נחמני: ואחד הקשיים שיש לנו זה כמובן התלונות של העובדים הזרים, אם יש תלונות, אין תלונות, מה הם אומרים בתלונה שלהם, איך הם מציגים את המצב בתלונה שלהם, שהוא הרבה פעמים בעייתי אחר כך כשאתה רוצה להגיש כתב אישום לבית המשפט.

אורנה נחמני: עכשיו אני רוצה להגיד כמה דברים.

אורנה נחמני: ראשית, אנחנו יודעים, לא ברמה של דיוק במספרים, אנחנו יודעים שכמה אלפים של אנשים עוברים דרך גבול מצרים ומסתננים.

אורנה נחמני: אין לנו ספק שלפחות מחצית מהאנשים האלה בעצם הם אנשים שהם קרקע טובה לעבדות, מה שנקרא כאן לעבדות ולסחר בבני אדם.

אורנה נחמני: לא רק בזנות.

אורנה נחמני: אנחנו תפסנו לאחרונה מספר חוליות כאלה והעמדנו אנשים על מתן סעד למסתנן.

אורנה נחמני: עכשיו אני רוצה להגיד שמבחינת החקיקה מדינת ישראל, עם כל הרצון שלה לעמוד בתנאים של מחמ"ד וכו', אנחנו לא עומדים עדיין בתנאים האלה מבחינת חקיקה.

אורנה נחמני: איזה חוקים יש לנו, בואו נראה.

אורנה נחמני: עושק, זה חוק של שנת מאסר.

אורנה נחמני: הנושא של עיכוב דרכון, זה גם שנת מאסר.

אורנה נחמני: זה כלום.

רן כהן: זה עוד יותר חמור.

רן כהן: כי החקיקה זה בידי המדינה.

רן כהן: אז משרד המשפטים, הממשלה יזמה תיקונים לחוק?

רחל גרשוני: יש תסקיר שנמצא בשלביו האחרונים, ועכשיו זה יגיע לוועדת שרים לענייני חקיקה.

רחל גרשוני: זה חקיקה שיזמנו אותה והיא כוללת עבירת סחר בבני אדם לצורך שיעבוד או עבדות וסעיף עבדות, שהיום קיים בסעיף 376, וזה שנת מאסר, ובמידה וזו תהיה עבירה,

אורנה נחמני: אז מה שאני באה לומר, בדיוק להשלים את הדברים האלה, מכיוון שאין לנו את הכלים המתאימים, בדיוק בגלל הסיבה הזאת שהעבירות מבחינת ההשפעה המשפטית שלהם הן מאוד נמוכות, הלכנו לחוק למניעת הסתננות, ששם זה חמש שנות מאסר, אמרנו או.

אורנה נחמני: קיי.

אורנה נחמני: , בואו נעלה רף ונלך על חוק למניעת הסתננות.

אורנה נחמני: שלא לדבר על הקשיים שיש לנו בהפעלת החוק הזה, כי בתי משפט לא נוטים לקבל את החוק הזה.

אורנה נחמני: אז מה שאני באה לומר, וזה גם לאנשים פה הנכבדים ממשרד המשפטים, שאם אין לנו את הכלים להתמודד עם התופעות האלה כראוי, זאת אומרת לתקוף אותן נכון, מול בתי משפט, מול קנסות גבוהים, מול מאסרים ממושכים, אז מה זה יעזור שנגבה עדות, ואנחנו גובים הרבה עדויות כאלה, גם בנושא עושק, וגם בנושא של עיכוב דרכונים, גובים את העדויות האלה, אבל בסופו של דבר זה מסתכם בשורה תחתונה בכלום.

אורנה נחמני: לא בתקיפה אמיתית של התופעה.

רן כהן: מה שאת אומרת בעצם נוסף לזה שהחקיקה לא מתאימה גם האכיפה לא מתאימה.

רן כהן: גם חוקים קיימים בתי המשפט לא אוכפים אותם.

אורנה נחמני: נכון, אם יש לך שנת מאסר, דיברנו על זה ששנת מאסר מה שיתנו חודש מאסר.

רן כהן: אני מאוד מודה לך.

רן כהן: חנה, בבקשה.

רן כהן: קו לעובד.

חנה זוהר: יש סחר בבני אדם בישראל, ולא רק שיש סחר בבני אדם בישראל, מבחינה כמותית הוא קיים בעיקר אצל העובדים החוקיים.

חנה זוהר: שזה מביא אותנו למסקנה שבעצם יש פה מעורבות של המדינה בסחר בבני אדם.

חנה זוהר: מי שירצה יש לי בדיוק פירוט לפי נושאים, למה אנחנו חושבים שבמדינת ישראל המדינה יש לה אחריות רבה בעובדה שיש סחר בבני אדם.

חנה זוהר: לגבי דברים יותר קונקרטיים ורלוונטיים להיום אפילו, דיברו פה על עיכוב דרכונים, עיכוב דרכונים אכן הוא סממן של סחר בבני אדם, שיעבוד, בענף החקלאות רוב החקלאים מעכבים את הדרכונים של העובדים, יש איזה שהוא קשר של שתיקה בין המשרדים הנוגעים לדבר.

רן כהן: אני רואה שדודי פרץ לא מאשר את זה בראשו.

דודי פרץ: אני יכול לתת דוגמאות.

דודי פרץ: בחברת עמית בזמנו עשינו פשיטה, מה שקרה בענף החקלאות,

חנה זוהר: אני מדברת על היום, לא על מה שהיה בעבר.

חנה זוהר: נלקחו בעבר דרכונים והובאו עוד עובדים ושוב נלקחו להם, והשאלה אם הורשע האדון של חברת עמית.

חנה זוהר: זה לגבי הדרכונים.

חנה זוהר: תופעה נוספת שאנחנו נתקלים בה זה הבאת עובדים לסיעוד, אני מדברת על תופעות שהן בקנה מידה רחב, עובדים לסיעוד שמוצאים את עצמם פה או ללא עבודה או אחרי חודש נאמר להם שאין עבודה.

חנה זוהר: מוצע להם שכר ותנאים שהם באופן מוחלט מתחת לחוק.

חנה זוהר: למשל היום על פי החוק, על פי הפסיקה עובד סיעוד עשרים וארבע שעות שכרו שכר מינימום פלוס שלושים אחוז.

חנה זוהר: עובדת שהגיעה, וזו דוגמא אחת, הגיעה לעבודה, היתה יומיים בישראל, ואמרו לה שהיא תקבל חמש מאות חמישים דולר, ללא חופשים, ללא ימי מנוחה שבועיים, סירבה לעבוד, מצאה את עצמה בבית המעצר ושוחררה רק לפני יומיים בהתערבותנו.

חנה זוהר: לא כולם מגיעים אלינו או לאחרים.

חנה זוהר: היא מקרה קיצוני של יומיים בארץ, ככה אנחנו מוצאים מקרים רבים.

חנה זוהר: והדבר האחרון, בהזדמנות שיש פה נציגים של כל מיני משרדים.

חנה זוהר: בסופו של דבר המגן העיקרי על העובד זה הוא עצמו.

חנה זוהר: הרי אנחנו מקבלים את המידע ממנו, ואני חייבת להגיד שלמדנו שבתנאים הכי קשים מידע הוא יכול להיות כוח.

חנה זוהר: אנחנו במשך שנים מבקשים, מתחננים, שבשדה התעופה יחלקו לעובדים דף הסבר על זכויותיהם.

חנה זוהר: איפה לא דפקנו, עם מי לא דיברנו, אין.

רן כהן: מיכל, אני מבקש שברגע שהדף הזה המעודכן מוכן ומחולק גם תודיעו לנו שאתם מתחילים לחלק אותו וגם תשלחו לנו בבקשה חבילה של כמה דוגמאות לעניין, בכמה שפות.

רן כהן: אני מאוד מודה לך חנה.

רן כהן: אני מתנצל אורחים נכבדים, אני פשוט חייב לעזוב את הישיבה ואני מבקש מחברי ח"כ מרגי לנהל אותה.

רן כהן: זו ישיבה מאוד מאוד חשובה.

רן כהן: שני דברים כבר סיכמנו אני חושב, ברשותך.

רן כהן: אחד זה שאנחנו פנים לראש הממשלה לדאוג לכך שיוחלט על ידי הממשלה על מתאם של משרדי הממשלה לסחר במהגרי עבודה שאינם לצרכי זנות.

רן כהן: ודבר השני שאנחנו עומדים על כך שתוחמר החקיקה והאכיפה בהתאם לסטנדרטים בינלאומיים.

רן כהן: אנחנו עומדים על כך שישראל תעמוד בסטנדרטים הבינלאומיים ברמה הכי גבוהה שניתן.

רן כהן: כל זמן שהנושא הזה של מהגרי עבודה קיים בישראל אנחנו חייבים לעמוד בסטנדרטים הכי גבוהים בעולם בעניין הזה.

רן כהן: לטובת עצמנו, לא רק לטובת מקומנו בעולם.

רן כהן: אני מאוד מודה לכם, תמשיכו בבקשה.

שושנה שטראוס: ההתייחסות שלנו בנייר עבודה שחולק, אבל אני גם אגיד אותה בקצרה.

שושנה שטראוס: הנושא של הבאת עובדים זרים הרבה פעמים נראה כפתרון טוב מאוד גם לעובדים, גם למדינה הקולטת.

שושנה שטראוס: מסתבר שבכל העולם מגלים שזה לא פתרון טוב, שזה פותח פתח לניצול ואז העובדים מנוצלים.

שושנה שטראוס: מדיניות הממשלה היום לצמצום העסקת עובדים זרים ולהחליף את העובדים הזרים בעובדים ישראלים, זה הפתרון היסודי לבעייה של העובדים הזרים, וזה המשרד שלנו גם מנסה לקדם.

שושנה שטראוס: בנושא הצמצום של עובדים זרים הצד החשוב השני, היום ברוב הענפים לא נכנסים עובדים זרים חדשים, ועובדים שנמצאים פה, אם לא נכנסים כל פעם עובדים חדשים ומסלקים את העובדים שנמצאים העובדים פה יש להם יותר כוח לעמוד על זכויותיהם, המעסיקים יתמודדו עליהם, וכל עוד שזה מה שקורה זה גם לטובת הנושא.

שושנה שטראוס: דבר שלישי זה הנושא של משרד הפנים.

שושנה שטראוס: נקודת התורפה אם לא טוב לו אצל אותו מעסיק אם מותר לו לעבור, והיום המדיניות היא שמותר לעובד לעבור, בכפוף לנהלים ולהגבלות שבחוק.

שושנה שטראוס: אנחנו מנסים במגוון תחומים לפעול ולנסות למגר חלק מהתופעות.

שושנה שטראוס: ברור שהסמכות שלנו היא בנושא חוקי עבודה, כשהעבירות, כמו שדודי אמר, אם אנחנו מגלים אותם אנחנו מפנים אותם למשטרה והם גם בעצמם הולכים.

שושנה שטראוס: אבל פה הדבר הראשון זה מה שהזכרתי, אחרי שצוות בין משרדי ישב שנתיים על שאלת הבעיות בנושא העסקת עובדים זרים ואיך לפתור אותם העלו רעיון שתהיה שיטה שונה להעסקת עובדים זרים, במקום שכל מעסיק יקבל היתר אתה יכול להעסיק השנה שניים וחצי עובדים זרים, וראינו שהמעסיק צריך אותם רק לחודש ואחר כך הוא מעביר אותם למישהו אחר או מפטר אותם, אז יהיו חברות קבלניות, חברות כוח אדם, שהם יעסיקו את העובדים, מי שצריך עובד יקבל.

יעקב מרגי: הדעות ידועות, זה ויכוח שלא נגמור אתו.

שושנה שטראוס: לא עושים את זה בחקלאות, עושים את זה בבניין.

יעקב מרגי: יש לי שאלה בנושא, דודי גם יכול להתייחס.

יעקב מרגי: השאלה היא כזאת, מעשית, עבר על אחת מהעבירות האלה, בין החוקיות ובין מה שאתם מחמירים ובודקים, תנאי העבדות של אותם עובדים, נקרא לזה כך, הוא יהיה זכאי לקבל עובדים או שהוא מסומן כמעסיק מועד או שיש סנקציה מסויימת בנושא.

שושנה שטראוס: גם היום יש לנו סנקציה של ביטול היתר.

שושנה שטראוס: אנחנו מקבלים תלונות, אנחנו בודקים אותם ואם אנחנו רואים לכאורה שיש בעיה חמורה בטיפול בעובד זר אנחנו מבטלים את ההיתרים.

דודי פרץ: לגבי הסיעודיים אנחנו כבר שבוע שעבר, לגבי מעשים מגונים בעובדת סיעודית שלחנו מכתב להתנות את ההיתר שהוא יקבל שרק גבר יועסק אצלנו, שני מכתבים בנושא הזה ,על חשד אפילו.

דודי פרץ: לגבי זה אפשר לומר לך כן, גם לגבי תנאי מגורים אנחנו מתנים היתרים.

דודי פרץ: ישנה פה בעיה אמיתית, מחר בבוקר אתה לוקח את ההיתר לחברה אחת, באה ופותחת חברה אחרת ומבקשת.

יעקב מרגי: אין אחריות אישית למנהל החברה?

דודי פרץ: זו חברה,

שושנה שטראוס: אנחנו גם פועלים לבטל היתרים, אני יכולה להגיד שזה גם בזכות הארגונים שהרבה שנים ביקשו שזה יקרה, שתהיה פעילות מואצת של ביטול היתרים ולא רק הטלת קנסות ועונשים פליליים, והשנה זה התחיל לרוץ.

שושנה שטראוס: אנחנו בקשר גם עם נציגי ארגונים שמעבירים אלינו ללשכה המשפטית פניות כאלה.

שושנה שטראוס: הפעילות העיקרית שלנו זה קנסת מנהליים אצל מפקחים שעוברים, עשיתי בדיקה של חמשת אלפים מהם, היו קשורים בתנאי העסקה של עובדים, וזה הפעילות העיקרית של יחידת הסמך.

שושנה שטראוס: במקרים חמורים במיוחד גם מוגשים כתבי אישום נגד מעסיקים, נגד חברות כוח אדם, הוגשו שלוש מאות ותשעה כתבי אישום השנה והתקבלו עשרים ושמונה פסקי דין בסכומים מאוד גבוהים.

שושנה שטראוס: הצוותים שלנו גם פועלים בבתי המאסר לפני הרחקת עובדים לגבות חובות של מעסיקים, מעסיקים חייבים לאותם עובדים, וזה גבו שלושה מיליארד שקל בשנה שעברה.

שושנה שטראוס: אני ומירי העברנו השתלמות למתווכים כדי שיהיו מודעים לנושא של סחר בעובדים ובעקבות ההשתלמויות האלה אנשים פונים ואומרים הנה ראינו שני מגורים נוראים במיוחד, תפעלו כדי לבטל את ההיתרים של אותו מעסיק או לגרום שהוא ישנה את זה מייד, ואנחנו פועלים.

שושנה שטראוס: יש לנו הנחיות באתר האינטרנט שלנו, קיבלנו הערות מהארגונים שזה יותר מידי בשפה גבוהה וחייבים לפשט את זה ולכלול יותר נושאים שקשורים גם למשרד הפנים, ואנחנו עכשיו בתקופה של תיקון, ואנחנו מקוים ברגע שזה יהיה לנו סגור זה יתורגם דרך משרד החוץ ואולי אפילו דרך משרד הפנים בנתב"ג, ביקשנו מאתנו הארגונים ואני חושבת שאין בעיה.

שושנה שטראוס: באתר יש לנו גם תקציר חוק עובדים זרים, המפרט בדיוק סעיף סעיף מה החובות של המעביד.

יעקב מרגי: אני חושב שכמו שאנחנו שואפים שהעובד הזר ידע את כל הזכויות שעומדות לרשותו אין ספק שגם כשאני הולך למלא טפסים על בקשה להיתרים, בקשה לאשרות, צריך לחשוף את המעסיק לחוק ולחובותיו, יכול להיות שהוא יחשוב פעמיים.

יעקב מרגי: בעקרון, אם המעביד יידע שהוא קנה אדון לעצמו, יחשוב פעמיים.

שושנה שטראוס: אנחנו מפנים בבקשות שלנו להיתרים השנה לאתר האינטרנט,

יעקב מרגי: אני חושב שזה חייב לבוא בטופסולוגיה הראשונית.

שושנה שטראוס: כן, כתוב בטופסולוגיה שלנו אתה חייב לתת לעובד הזר שלך כל הזכויות שעובד ישראלי מקבל פלוס זכויות נוספות מיוחדות לעובד הזר.

שושנה שטראוס: אנחנו מפנים לאתר האינטרנט.

עליזה סליסה: אני רוצה להגיד, מדוע את האינפורמציה הזו לא יכול לקבל העובד כמו שהוא מקבל את הויזה בארצו, עם כל התנאים שלו.

יעקב מרגי: אמר לך רב פקד דודי פרץ שבדרך כלל אלה שמתעסקים עם זה שמה לא כל כך האינטרס שלהם שהעובדים ידעו את זכויותיהם.

יעקב מרגי: לכן אנחנו כמדינה, אנחנו כריבון צריכים לדאוג שבשערים שלנו, בכניסה למדינת ישראל כשעוברים ביקורת גבולות שם צריך להיות זכויות העובד, ולמעביד בשלב הראשוני שהוא ממלא טפסים, אני חושב שזה אמור לכסות.

עליזה סליסה: אני רוצה לומר נקודה שנוגעת למעסיקים סיעודיים.

עליזה סליסה: הרי ידוע וברור למדינה שנותנת את האשרות לאנשים מוגבלים, היא גם יודעת שרוב האנשים האלה הם אנשים שאינם יכולים לשלם לא את שכר המינימום ולא את השלושים אחוז תוספת ולא את התנאים הסוציאליים.

עליזה סליסה: אנשים חיים מקצבאות נכות וזקנה ואינם יכולים לשלם את זה.

יעקב מרגי: זו נקודה חשובה שאת מעלה, אבל זה לא לדיון הזה.

יעקב מרגי: אין ספק שבדיון הזה אם נרצה או נתיימר לפתור את כל בעיות העובדים הזרים לא נתקדם.

יעקב מרגי: כרגע אנחנו רוצים להתמקד בדו"ח מחלקת המדינה האמריקאית.

עליזה סליסה: אבל זה מצב שהופך את המעסיקים לעבריינים, אחר עובדים מגיעים אלינו ולא מקבלים שכר נאות, או לפי החוק.

יעקב מרגי: אני מבטיח לך שנחשוב על זה ונקיים דיון מיוחד בנושא הסיעודיים.

יעקב מרגי: בזה סיימתי את הסוגיה הזו.

יעקב מרגי: המדינה עדיין לא הגדירה לעצמה, יש הכרזה והצהרה שהמדינה רוצה לשאוף להגיע לדירוג 1, להיות בין הטובים והמובילים בעולם בדירוג הזה.

יעקב מרגי: לכן המדינה שואפת להיות בדירוג 1 ולהוביל, כמו אחת המדינות הנאורות בעולם, וזה עדיין לא כך לצערנו הרב.

יעקב מרגי: באה המשטרה ובצדק ואומרת, גם אם אני רוצה לפעול, ואכן אני מסכימה לכל הרגישויות שיש בנושא, החקיקה הקיימת לא מספיקה.

יעקב מרגי: ואם כבר יש חקיקה הרשות השופטת, העונשים לא מרתיעים.

יעקב מרגי: כשאני שמעתי את הדיווח ככה תפסתי כמה נקודות מהדיווח של עו"ד שרון, העונשים שנקבעו בארצות הברית זה אומר דרשני.

יעקב מרגי: שמענו שיש אמנם חקיקה בדרך, להשוות את זה, ואני חושב שצריך להאיץ את זה.

יעקב מרגי: אני חס ושלום לא מבקר את משרד המשפטים אבל המטלות הן רבות.

יעקב מרגי: אני חושב שזה צריך להיות בהקדם, אני חושב שחקיקה בתחום הזה היא לא דורשת כמה ישיבות, אני חושב שמי שמכיר את צורת החקיקה במדינה, אפשר לקדם את זה בהקדם.

יעקב מרגי: אני חושב שאם תוכלי לומר לנו פחות או יותר לוח זמנים.

רחל גרשוני: לוח זמנים יהיה מהיר, אבל אני חייבת להגיד פה משהו, שכמו שקרה בסחר בבני אדם לעיסוק בזנות התהליך פה צריך להיות משולב.

רחל גרשוני: הדבר הראשון הוא ידע.

רחל גרשוני: אנחנו צריכים לדעת מה המצב מבחינת כמה מקרים של סחר, אני מדברת לא על ניצול, על סחר, יש במדינת ישראל היום.

רחל גרשוני: אני שומעת מהמשטרה, אם הבנתי אותך נכון, שלדעתכם אין בכלל סחר.

יעקב מרגי: סליחה, בהגדרות שלו אין סחר.

יעקב מרגי: בהגדרות שלך יש המון סחר.

רחל גרשוני: לא, זו אותה הגדרה.

רחל גרשוני: ואז אני אומרת מה המקרה של צרפתי אם כך, אם זה לא סחר, מה זה סחר.

רחל גרשוני: כמו ביהדות שאומרים הצעד הראשון לתשובה זה הכרת החטא, אז הצעד הראשון פה זה לעשות מחקר.

רחל גרשוני: ולדעת, אולי להזמין מחקר, עו"ד שרון הציעה, אולי כדאי להזמין באמת מחקר ממחלקת המחקר של הכנסת מה קורה פה.

רחל גרשוני: הארגונים הלא ממשלתיים מצביעים כל הזמן על ליקויים של אנשים שעובדים עבודות בית, ויש כל מיני סממנים של סחר.

רחל גרשוני: צריך מחקר מה המימדים של התופעה הזאת.

רחל גרשוני: זה אלף.

רחל גרשוני: אחר כך בודאי שצריך חקיקה, כמו שהיה בסחר בבני אדם בעיסוק בזנות חקיקה.

רחל גרשוני: אחר כך צריך להעביר את זה לאכיפה, הן מטעם המשטרה בסדרי עדיפויות והן מבחינת השליטה.

רחל גרשוני: אלה השלבים.

יעקב מרגי: אין ספק, אבל בדרך שאת רוצה לא יהיה כלום.

יעקב מרגי: אם המדינה לא תגדיר את הסממנים, או לפחות תאמץ מה שמדינות טובות עשו.

רחל גרשוני: זה בדיוק מה שעשינו.

רחל גרשוני: יש תסקיר, קיים.

רחל גרשוני: אבל אני רוצה להגיד שבלי שתהיה הכרה מצד רשויות המדינה שיש סחר, זה לא יכול להיות שתהיה חקיקה בלי שייבדק המצב בשטח ויהיה מחקר ונדע במה מדובר.

יעקב מרגי: גב' גרשוני, אני מכיר את הראש המשטרתי.

יעקב מרגי: כשבא שוטר, עם כל האמפתיה לעיוות וזה הוא פועל על סמך מה שהוא יכול על פי חוק, לא חוק.

יעקב מרגי: הוא לא הולך להביע את עמדותיו האישיות הרגשיות כשהוא הולך לטפל בבעיה.

יעקב מרגי: בא דודי ומתעכב פה ואומר עם כל הכבוד אין פה סחר ככותרת, ואחר כך הוא בעצמו מציין את המציאות הקשה שקיימת זאת אומרת שיש פה בעיה אמיתית אפילו של ההגדרה של סחר.

יעקב מרגי: לכן אני טוען שקודם כל החקיקה, החקיקה תביא הגדרה, תביא הכל.

יעקב מרגי: הוא לא יכול להכיר בסחר אם את כמחוקקת לא הגדרנו.

רחל גרשוני: זה קיים וזה מוגדר בתסקיר.

רחל גרשוני: אבל אני חייבת להזכיר לך שאפילו שהיתה חקיקה בסחר בנשים זה לקח המון זמן עד שהמשטרה הפנימה.

רחל גרשוני: וסדרי העדיפות לא נוצרו מייד.

רחל גרשוני: זה תהליך ארוך.

רחל גרשוני: יש את ההגדרה בחקיקה.

יעקב מרגי: המדינה תכיר, את יודעת מתי תכיר המדינה, כשאנחנו נופיע באיזה פורום באו"ם, או באיזה סנקציה רצינית, ואנחנו לא רוצים להגיע לכך.

דודי פרץ: הניצול של הזרים יותר גבוה מהניצול של העובדים הישראלים פה בארץ בסקטורים מסויימים, מי שחושב כך מוזמן ללכת לבית הדין לעבודה.

רחל גרשוני: זה מה שאני אומרת, אין מספיק מידע.

רחל גרשוני: צריך מידע.

יעקב מרגי: העובדים הישראלים יש להם הסתדרות, יש להם את כל מה שצריך.

יעקב מרגי: לעובדים הזרים אין.

דודי פרץ: חבר הכנסת מרגי, אני רוצה להגיד משפט אחד, שהוא תקף בכל נושא אשרות העבודה, למה אני צריך להעביר את זה או לחברות כוח אדם או לכל מיני מאכרים.

דודי פרץ: אני עד היום לא יודע מי נותן לי נותן אשרות עבודה.

דודי פרץ: כל אשרת עבודה היום עולה חמשת אלפים דולר.

יעקב מרגי: אתה דואג בדיוק לחברות כוח האדם.

יעקב מרגי: כי ברגע שאתה רוצה להקים רשות, אחרי חודשיים היא תופרט אותה רשות.

יעקב מרגי: והיא תופרט למי,

קריאה: אתם מדברים על זכויות של העובד, או.

קריאה: קיי.

קריאה: , זה בסדר, למה אתם בממשלה לא דואגים ,יש חוק, אמנה, שאסור לגבות מסים מעובד זר.

קריאה: אתם בכנסת, אתם המפרים הכי גדולים, ומירי לא מדברת עליו וקו לעובד לא מדברת עליו.


מירי שרון: רק שני משפטים, דבר שרציתי להזכיר, אנחנו מדברים פה רק על חקיקה אבל נבנו קריטריונים לטיפול בבעיה, מדובר על מניעה, מדובר על הגנת על הקורבנות וגם אכיפה כחלק מהעניין.

יעקב מרגי: אנחנו לצערנו הרב מדינה שלא מרתיעה.

יעקב מרגי: בהרבה תחומים אנחנו מדינה שלא מרתיעה מכלום.

יעקב מרגי: הפכנו להיות האנשים הכי אמיצים בעולם, שום דבר לא מרתיע אותנו.

יעקב מרגי: אז אולי אם לא הצלחנו בהסברה ובחינוך ובצלם האנושי שנבראנו בו להבין איך להחזיק בנאדם או איך להעסיק אותו או להתייחס אליו, אין מה לעשות, נעשה את זה בהרתעה.


מירי שרון: המשפט השני שרציתי להגיד זה שכאשר מסתכלים על המדינה ומה היא עושה מסתכלים על כל הרשויות וגם הכנסת בעניין הזה יכול להיות שיכולה להגביר,

יעקב מרגי: אם החקיקה הממשלתית לא תתקדם אנחנו נקדם אותה כחקיקה פרטית.

יעקב מרגי: אין מה לעשות.

יעקב מרגי: אם כל זה שגב' גרשוני, אני מכיר את תפיסת עולמה, לא נעים לה לשמוע, אם זה לא יהיה אנחנו נקדם את זה כחקיקה פרטית.

רחל גרשוני: מצויין, אבל אין צורך.

יעקב מרגי: אני מבין אותך,

רחל גרשוני: מה שעו"ד שרון ממליצה שהכנסת יכולה לפעול לא רק על ידי חקיקה אלא גם בעניינים כמו מה שעשה אדוני יושב הראש, לפנות לראש הממשלה למנות מתאם, זה בהחלט בגדר מניעה, מה שעו"ד שרון אמרה, חקיקה ומניעה.

יעקב מרגי: הדובר ממשרד החוץ הגדיל לעשות להסביר כמה נזק זה עושה למדינת ישראל, ואני שואל אותו האם משרד החוץ שם את זה בראש סדרי העדיפויות.

יעקב מרגי: הרי זה נזק להסברה, אנחנו עוסקים בהסברה.

יעקב מרגי: יש יחידה כזו במשרד החוץ?

דניאל מרון: ודאי.

יעקב מרגי: אני רק רוצה לומר, אני לא בא לבקר, אני חושב, כשאת אומרת מניעה זה דבר חשוב,

רחל גרשוני: אתם עושים את זה,

יעקב מרגי: אנחנו נעלה את זה לסדר היום של הכנסת ונבקש למנות מתאם.

יעקב מרגי: אבל שוב, כשמעסיק אחד שעשה סחר בבני אדם למטרות עבדות או עבודה, איך שתגדירי את זה, ייכנס לעשר שנים, לא חמש עשרה שש עשרה, לעשר שנים במדינה, תאמיני לי שחמישים אחוז מהעבודה נעשתה.

יעקב מרגי: אני לא מזלזל לא באקט החינוכי, בהסברתי, במודעות, אבל אני לא מוכן לוותר מלכתחילה על חקיקה ואכיפה.

יעקב מרגי: משטרת ההגירה, כל הקרדיט נתון לה, המינהלת הוקמה בנושא עובדים זרים.

יעקב מרגי: אבל עם כל זה אם כלי העבודה שלה לא מספקים, אתה יודע מה, אני לא רוצה להיכנס לתיסכול שלהם, להשקיע עבודה אדירה ולראות שההוא יצא או בספק או בחודש מאסר אם בכלל, או קנסות, שהיה דיון פה כמה הקנסות.

יעקב מרגי: הרתעה.

שושנה שטראוס: אני רציתי רק לתקן, אני חושבת שהיתה אי הבנה פה במשהו שמירי אמרה מקודם.

שושנה שטראוס: הדו"ח האמריקאי לא אמר שרוב העובדים אבל חלק מהעובדים הזרים המגיעים לישראל מועסקים בתנאי סחר בבני אדם וחלק מהעובדים נמצאים בתנאי עבדות.

שושנה שטראוס: אני חושבת שזה השתמע שכל העובדים נמצאים בתנאים כאלה.

שושנה שטראוס: רציתי להתייחס לכך שהמסים, ההיטלים והאגרות מוטלים על המעסיק.

קריאה: זה קודם כל לא נכון, מכיוון שאני הגשתי את הבג"צ אז אני יודע על מה אני מדבר, בפועל על נקודות זיכוי ועל האגרות.

קריאה: והשופט ברק נתקע עם העניין הזה, הלך להתייעצות עם עצמו בלשכה, אבל כתב ההגנה שלכם הוא לא נכון, שתיים ורבע נקודות זיכוי זו זכותו של העובד ולא של המעסיק.

קריאה: שתיים ורבע נקודות זיכוי פגעתם בניגוד לאמנה שהמדינה חתומה עליה.

קריאה: וכשאת באה ואומרת שאנחנו פה פוגעים במעסיק, שתיים ורבע נקודות זיכוי מה שהיא אומרת זה של העובד והמדינה לקחה לו.

יעקב מרגי: צריך לחנך את הדור הבא שלנו במושבים לחזור לחקלאות.

דניאל מרון: באמת מלה אחת, אני רוצה להתייחס למה שאמרה חנה מקו לעובד.

דניאל מרון: את הזכרת נושא חשוב מאוד, הנושא הזה שכל עובד זר שמגיע לארץ חייב לקבל את הזכויות שלו בשפה שלו מייד עם נחיתתו, או עוד לפני זה במדינת המוצא שלו, שיידע את כל זכויותיו, שיידע למי להתקשר.

דניאל מרון: נציגי קו לעובד הגיעו אלינו למשרד החוץ ואמרו לנו אנחנו פונים לכל משרדי הממשלה, אף אחד לא משתף אתנו פעולה.

דניאל מרון: אמרתי להם אני לא יכול, אני משרד החוץ, איך אני יכול לעשות את זה.

דניאל מרון: אז אנחנו מצטרפים לנושא הזה.

דניאל מרון: אני מברך על מה שאמרו משרד הפנים שהנושא הזה בטיפול.

דודי פרץ: אנחנו נתקלים בהרבה תיירים שבאים והופכים להיות פה עובדים.

יעקב מרגי: אתה יודע שהאוייב של הטוב זה המצויין.

יעקב מרגי: אנחנו נשאף כמה שיותר, אין מה לעשות.

יעקב מרגי: רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון, כפי שאמר קודמי יו"ר הוועדה ח"כ רן כהן, הוועדה קוראת לראש הממשלה למנות מתאם בין משרדי הממשלה השונים בתחום הסחר בבני אדם למטרות עבודה ועבדות, בנוסף למה שקיים בתחום הסחר בנשים למטרות זנות.

יעקב מרגי: הוועדה מצהירה, מעבר לזה שמשטרת ההגירה ומינהלת ההגירה עושים כמה שהם יכולים, הם רואים כביכול שאין סחר בבני אדם, אין ספק שההצהרה והשיחה המאלפת נתנה לנו פה עו"ד גרשוני, כל הקונסטלציה, כל האוירה מסביב, בין אם אני רוצה להאמין לדו"חות של מחלקת המדינה האמריקאית, ואכן אנחנו במצב גרוע בתחום הסחר בבני אדם, ואם לא בסחר בבני אדם אלא כל תנאי העובדים הזרים במדינה.

יעקב מרגי: כמו כן הוועדה קוראת לעריכת דף המידע לזכויות לעובד שיחולק בכניסות לארץ, גם אם חולק בשגרירות וגם אם חולק במדינות המוצא, זה לא נורא אם לובשי המדים הכחולים בכניסה לארץ ישראל כשיבוא עם אשרה של עובד זר יתנו לו את זה מייד.

יעקב מרגי: כמו כן אני קורא למשרד המשפטים לזרז את החקיקה, להפנות את זה לסטנדרטים הבינלאומיים כדי שלפחות בנושא זה נהייה בין המובילים ולא בתחתית הדו"ח, זה צורם לשמוע את זה.

יעקב מרגי: עד כאן לדיון הזה.

יעקב מרגי: אני רוצה להפנות את תשומת לב משרד הפנים, הבוקר, למרות שבוועדה היה פה דיון בנושא אקדמאי, הבוקר התפרסמה כתבה שנעצרו מדענים בכניסה למדינה.

יעקב מרגי: זה מביש, זה פוגע.

יעקב מרגי: זה לא יתכן שאנחנו מזמינים, אני אומר לכם, גם אם לא הזמינו, האקט של העצירה ושל הכותרת, אני אומר לכם כמי שבא מגוף מחקר גדול, ואני הייתי אמון על טיפול במדענים שיוצאים לשבתון בחו"ל, אני יודע איך מקבלים את המדענים שלנו בחו"ל.

יעקב מרגי: זה לא יפה ולא טוב, בכל זאת היו פה הצהרות בוועדה, אבל במציאות זה לא עובד, אם מדברים על התדמית של מדינת ישראל, אז כשאקדמאי נפגע זה פי כמה וכמה.

יעקב מרגי: תודה רבה לכולם.