הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 50, 2005-01-03 11:30

רן כהן: שלום לכם.

רן כהן: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

רן כהן: אנחנו עוסקים היום במדיניות ההגירה כלפי אקדמאים אורחים מחו"ל.

רן כהן: סוגיה שבדרך כלל אנחנו לא עוסקים בה, ודווקא בגלל זה החלטתי לקיים את הישיבה בצורה נפרדת ומיוחדת.

רן כהן: מי מוכן באמת להציג את הנושא ואת הבעייתיות שלו?

רן כהן: בבקשה.

בועז עברון: אני מזכיר אקדמי, במכון ויצמן למדע.

רן כהן: הבעיה חלה רק על חוקרים או גם על בעלי מקצוע למשל, בעלי חברות מתחום המחקר והפיתוח?

בועז עברון: להבנתי, בארצות הברית "ג'יי 1" חל רק על חוקרים באירופה.

בועז עברון: הקולק שלנו, משרד המדע, אולי יפרט יותר אם אפשר את ההליך הפוליטי הרחב שבה אפשר ליצור ויזה גם לאנשים שבאים להייטק, אנשים שיש להם השכלה גבוהה, בכדי להבטיח שתהיה להם מוביליות קלה בין המדינות השונות באירופה ולאנשים מבחוץ להגיע לאירופה, שם מדברים עכשיו על ויזה מיוחדת שההיקף שלה יהיה רחב יותר מהג'יי 1 בארצות הברית.

בועז עברון: הבעיה – רק נסכם את ההצגה הקצרה הזאת, נעשתה מאוד אקוטית, כי ישנה החלטת ממשלה שאומרת שבגדול ייתנו אשרות לעובדים זרים שמקבלים קיצבה כמו השכר הממוצע במשק.

בועז עברון: השכר הממוצע במשק נאמד בכשבעת אלפים שקל, ופה מדובר שאם אנחנו רוצים להביא הנה מדענים, אנחנו צריכים לשלם להם ארבע עשרה אלף שקל לחודש, אלה משאבים שלא תמיד קיימים במערכת.

בועז עברון: הם גם לא הכרחיים, כי המדענים האלה מוכנים לבוא הנה בתשלום נחום בהרבה, והסיטואציה הנוכחית כרגע גורמת למצב - - -

רן כהן: יותר משלושת אלפים דולר בחודש?

בועז עברון: כן, כי משלמים להם.

בועז עברון: הם באים הנה בדרך כלל כמו העובדים שלנו.

בועז עברון: יש להם הכנסה שלהם, וזה תוסף להכנסה.

בועז עברון: כרגע אנחנו במצב שמדענים באים ומבקשים מאיתנו לסייע בקבלת אורחים מדענים מחו"ל להגיע ארצה, ואנחנו בסיטואציה שאנחנו לא מקבלים את האישור, כי שוב, התפיסה הנוכחית ...

רן כהן: כמה מדענים יש במכון ויצמן?

בועז עברון: במכון ויצמן יש בין מאה למאה וחמישים מדענים אורחים בשנה, וההיקפים בכל אופן גדולים יחסית לעומת ארצות אחרות, זאת אומרת שבכל המדינה מדובר על כמה מאות אנשים בשנה, לעומת המאות אלפים של עובדים זרים שהמדינה מטפלת בהם בשנה.

רן כהן: איך זה נראה מבחינת משרד המדע?

רן כהן: מי מייצג את משרד המדע?

יוסף ון-זוהרן: שמי יוסף ון-זוהרן.

יוסף ון-זוהרן: משרד המדע במסגרת פעילות שהוא ראה באירופה, מרכז את הפעילות שלו במה שנקרא "Air more”, של הקהיליה האירופית.

יוסף ון-זוהרן: הקהיליה האירופית, הם שמו קריאה לסגור את הפער שיש לה מול ארצות הברית, מקום לקליטת מדענים זרים.

יוסף ון-זוהרן: מה שהתברר שהתרומה של מדענים זרים לכלכלה של ארצות הברית למדע וליצירת מקומות עבודה זה דבר מאוד מאוד חשוב, ובאירופה זה לא חל, כי היה מן, אין תיאום.

יוסף ון-זוהרן: זה כתוצאה מזה היתה החלטה לשלם אלפיים ניס דולר של האירופאים, שעד 2010 זה אירופה ועוד מדיניות כמו מדינת ישראל, שהם יהפכו להיות מאסה אחת שחלים עליהם כללים דומים, שבעצם ייתנו למדענים זרים מעמד מיוחד.

רן כהן: בצורה חופשית?

יוסף ון-זוהרן: לא חופשית, אבל יש ויזה.

יוסף ון-זוהרן: הולכת להיות ויזה למדענים בכל אירופה.

יוסף ון-זוהרן: מקימים רשת של שלוש מאות מרכזים באירופה של הערכה של מדענים.

רן כהן: מה ההגדרה לגבי מדען.

רן כהן: מדען זה בעל תואר אקדמאי?

יוסף ון-זוהרן: זה מישהו עם תואר שני שעסק מספר שנים במחקר.

רן כהן: אבל מה לגבי חוקרים במחקר ופיתוח בחברות, בהיי-טק?

יוסף ון-זוהרן: באירופה אנשים שהולחים לתעשיית ההייטק, גם נכללים בהגדרה.

רן כהן: גם הם רשאים.

יוסף ון-זוהרן: גם הם רשאים.

יוסף ון-זוהרן: זו מדיניות של אירופה.

יוסף ון-זוהרן: כעת, משרד המדע בתיאום עם האוניברסיטאות, מקימים רשת של שבעה מרכזים להערכה של מדענים, השארתי חומר על התוכנית.

יוסף ון-זוהרן: עכשיו – מה שקורה, העולם המערבי נותן להבדיל בין עובד זר, שמנסים לשים לו הגבלות ומדענים זרים שהם רוצים למשוך, והולכת להיות תחרות יותר ויותר גדולה, כי מדענים זרים זה הבסיס לאיכות מדעית שמתנהלת בתוך מדינה.

יוסף ון-זוהרן: הרבה מהמדענים הצעירים הם גורמים חשובים לפריחה של תעשיות ההייטק והכל.

יוסף ון-זוהרן: אנחנו מאוד מודאגים שהיות ובארץ לא מבדילים בין מעמד של מדען זר ובין עובדים זרים, שזה עלול לפגוע בפעילות של המשק הישראלי.

רן כהן: אתם יודעים על פגיעות במדענים זרים שנעצרו, נתפסו כי הם נחשבו לעובדים זרים?

יוסף ון-זוהרן: שמעתי סיפורים.

יוסף ון-זוהרן: יש סיפור עם בעיות של צנעת הפרט.

מוטי כהן: אני מכיר סיפור אחד.

מוטי כהן: אני מוטי כהן מאוניברסיטת חיפה.

מוטי כהן: לפני מספר חודשים היתה מדענים שלא קיבלה את האשרה.

מוטי כהן: יש בעיה כמובן של בירוקרטיה, עצרו אותה בצורה מבישה בשדה התעופה וזה היה מאוד לא נעים.

רן כהן: ושיחררתם אותה?

מוטי כהן: לא, בסוף שיחררו אותה, אבל חקרו אותה ופגעו בה.

רן כהן: היא היתה על תקן תיירת?

מוטי כהן: היא היתה על תקן תיירת.

מוטי כהן: היתה פה חודשיים-שלושה, ואחר כך חזרה הביתה.

רן כהן: אין היום אשרה מיוחדת ממשרד הפנים כולל אשרה מיוחדת למדען מיוחד שנכנס – אלא כתייר?

קריאה: לא.

שושנה שטראוס: אני ממשרד התמ"ת, אנחנו מודעים לבעיה.

שושנה שטראוס: אנחנו מסכימים עם כל מה שנאמר פה על החשיבות של כניסה של מדענים זרים , גם מנהלים של פרוייקטים בינלאומיים.

שושנה שטראוס: יש אנשים שמוגדרים בהגדרה הרחבה של עובד זר, שהם באמת אנשים שאנחנו רוצים שהם יגיעו לארץ, והבעיה שלנו מה שהוצגה פה, שהיום עובד זר באשרת עובד זר, הפועל בניין ומנכ"ל IBM, מקבלים אשרת כניסה ואותו הליך חל על שניהם.

שושנה שטראוס: עכשיו, מה שהוזכר פה שבקיץ הגבילו ועשו את האבחנה בין עובד זר פשוט לעובד זר מיומן בשכר של ארבע-עשרה אלף, ראינו שזה גורם בעיה גדולה, במיוחד למוסדות להשכלה גבוהה, ולכן יזמנו תיקון לאותה החלטת ממשלה, שנדמה לי שהיום היא כבר הופכת להחלטת ממשלה מוגמרת – התקבלה לפני שבועיים כהחלטת שרים לענייני עובדים זרים שכללה רשימה של חריגים מהחובה הזאת לשלם ארבע-עשרה אלף שקל כתנאי לכניסה לארץ, ואל"ף – בקבוצת החריגים, זה סגל אקדמאי בשם עבודה במוסדות להשכלה גבוהה.

שושנה שטראוס: והכוונה שלנו הייתה לכלול את כל הטריטוריות האלה.

שושנה שטראוס: עכשיו, מה שהחלטת שרים הזאת עושה, היא פותרת את המוסדות הללו מחובת השכר, מחובת אספקת שירותים הולמים וביטוח רפואי, שראינו שגם לא הולמים לאוכלוסיה הזאת.

רן כהן: אבל אז גם, מי שמקבל את התקן הזה, מקבל גם ויזה מיוחדת?

שושנה שטראוס: הויזה זה כבר לא אצלנו, זה כבר בעיה אחרת.

רן כהן: למה בעיה אחרת?

רן כהן: משרד התמ"ת יש לו גם את המדען הראשי וגם את משרד העבודה.

רן כהן: אז זה הכל בידיים שלכם.

רן כהן: מה הבעיה?

שושנה שטראוס: אנחנו פנינו למשרד הפנים וביקשנו באמת שיאשרו באמת סוגים שונים של אשרות עבודה, אני יודעת שזה במשא ומתן בין מנהל לסחר חוץ אצלנו ומשרד הפנים.

שושנה שטראוס: עוד לא סוכם, אבל לפחות עכשיו בשלב אל"ף הורדנו את הדרישות שכר, פתחנו את השמים ואת הדלת למדענים הללו, אנחנו גם רוצים להקל עליהם מבחינת הדרישות שאמורות להגן על העובדים הזרים החלשים, על מגורים ועל ביטוח, וזאת גם החלטת ממשלה, ואנחנו מקווים שזה בשלב ראשון, שאולי הקלה בנושאים אחרים שאולי לא מתאימים לאוכלוסייה הזו שאני אעלה אותם פה.

שושנה שטראוס: אני פשוט מעלה עוד בעיות אחרות בהיטלים, בעניינים שלדעתי המעסיקים האלה צריכים להיות פטורים מהם, וזה תהליך.

רן כהן: אבל את זה באמת נעזוב שושנה לאחר מכן.

רן כהן: אני מאוד רוצה לשמוע את המוסדות להשכלה גבוהה, במה אתם נתקלים במציאות הזאת, כי אני שומע פה בינתיים דברים די צימחוניים ותאורטיים.

רן כהן: מה באמת קורה?

רן כהן: בבקשה – אוניברסיטת חיפה.

מוטי כהן: אני אספר לכם במה אני נתקל באוניברסיטת חיפה, ואני נתקל בצד המעשי של הדברים.

מוטי כהן: אני לא רוצה לקרוא לזה תאורטי-אקדמי כאן, כמו שהחברים הציגו.

מוטי כהן: אני אגב לא הייתי קורא לנושא הזה "מדיניות ההגירה של אקדמאים", כי לדעתי צריך לקרוא לזה נושא של "מדיניות של מוביליות של היידע", כי אנשים נמצאים רוב הזמן בתקשורת מול האינטרנט.

רן כהן: אני מקבל את התיקון לשנות – "מדיניות המוביליות".

רן כהן: צריך אולי בעברית – "מדיניות התנועה".

מוטי כהן: ויותר מכך, זה שמדינת ישראל משלמת מיליוני דולרים בשנה כדי להבטיח את הקשר מהאוניברסיטה בישראל והחוצה על ידי השבת עולים וקרנות השתלמות וכך הלאה.

מוטי כהן: מצחיק שכשזה הפוך, אנחנו לא מאפשרים את הדבר הזה.

רן כהן: טוב, זו מדינה של יהודים.

יעקב מרגי: אני רק מתפלא מאוד שעד היום המוסדות להשכלה גבוהה ומכוני המחקר לא העלו את הבעיה.

מוטי כהן: אנחנו כל הזמן צועקים על זה.

יעקב מרגי: מזל שיש לנו עובדים זרים.

יעקב אדרי: אני גם לא חושב שיש לנו בעיה כמו שמתארים.

יעקב אדרי: באמת, תביאו דוגמאות.

מוטי כהן: אני ניסיתי להבין, פשוט אין לנו הרבה מקרים באוניברסיטת חיפה.

יעקב אדרי: יש מקרה אחד שהבאת.

מוטי כהן: לא, זה מקרה של פגיעה באדם שעזר כאן להקים חוג ללימודי יוון, שהיה חשוב מאוד.

מוטי כהן: אין מומחיה כזה.

מוטי כהן: אי אפשר להביא אותו מתאילנד או מסרי לנקה.

יעקב מרגי: הוא יווני?

מוטי כהן: כן, אישה יווניה.

מוטי כהן: מה שניסיתי להבהיר, ויש לי פה תרשים זרימה של הדבר הזה, יש פה בעיה כזאת – יש פה גם בעיה של אשרת עבודה, ויש פה גם בעיה של אשרת שהייה.

מוטי כהן: זאת אומרת שה"ויה דלרוזה", היא מאוד מורכבת.

מוטי כהן: זה לפעמים בעיה שבסדר גודל של חודשיים-שלושה, אי אפשר לפתור דבר כזה.

מוטי כהן: זאת אומרת – התהליך שעיצבו אותו פה הוא מאוד מסובך.

יעקב אדרי: ובכל זאת, כמה מקרים היו פה שבאמת האוניברסיטה נפגעה מהעניין הזה, חוץ מהמקרה שהבאת?

מוטי כהן: תראה, אני עושה כל דבר מסודר.

מוטי כהן: לי יש שלושה מקרים בשנה.

מוטי כהן: אז פה יש מאה וחמישים, בתל אביב אולי חמישים.

מוטי כהן: אני לא יודע.

מוטי כהן: אבל משקיעים בזה יותר מדי אנרגיות.

רן כהן: אולי באמת המוסדות, כפי שסגן השר רומז בצדק, המוסדות להשכלה גבוהה, אולי תאמרו לנו באמת קצת יותר עובדות?

רן כהן: בבקשה גבירתי.

הדס פרבר: אני הדס פרבר ממשרד המדע.

הדס פרבר: רק רציתי להעיר פה בקשר לכך שזה מגיע לפעמים לעד כדי כך אבסורד, שמדענים שהוזמנה על ידינו, לא קיבלה אשרת כניסה.

הדס פרבר: טרטרו אותנו.

יעקב אדרי: למה לא דאגתם לזה?

הדס פרבר: אנחנו דאגנו.

הדס פרבר: טרטרו אותנו במשרד הפנים ועדיין אנחנו מנסים להבין מי נגד מי.

רן כהן: כל מקרה כזה זה משרד הפנים.

רן כהן: משרד הפנים, מה קורה, מה העניין?

רן כהן: יש פה נציג?

אלי ירון: כן.

אלי ירון: ראשית, העובדה שזה מתנקז אלינו למשרד הפנים ובסוף מי שנותן את האשרה זה משרד הפנים, לעומת זאת – מי שאמור לעמוד בדרישות של משרד הפנים נותן את האשרה ומגיש את הבקשה למשרד הפנים, ומי שמגדיר את אותו אדם כמי שמגיע למדען ומגיש את הבקשה, ומטבע הדברים אלו דברים שלוקחים קצת זמן, ולפעמים זה דבר בעייתי, כמו בהרבה מקרים של כניסה לארץ מארצות שבהן שי נטייה להישארות של עובדים זרים, ושוב פעם, הדבר כרוך בעובדה שהאשרה שמתקבלת לבסוף היא אשרה שהיא אשרה של עובד זר, ואין קטגוריה נפרדת לעניין הזה.

אלי ירון: גם לא קיימת בחוק קטגוריה נפרדת.

אלי ירון: בדרך כלל באותן מדינות שיש בהן מדיניות הגירה, שרוצות לעודד את האנשים שיגיעו ובמידה ויביעו את רצונם יקבלו גם אזרחות של אותה מדינה, מדובר גם הרבה פעמים על אותם אנשים אקדמאים במדינות כמו ארצות הברית ומדינות אירופה, ומה שאצלנו לא קיים כמסלול, מעבר לנושא של - - -

רן כהן: תסלח לי שאני קוטע אותך.

רן כהן: אתם ממשרד הפנים של מדינת ישראל.

רן כהן: מדינת ישראל זו מדינה עם מוסדות להשכלה גבוהה, מוסדות מחקר, היי-טק, עם מוסדות שבאמת משתמשים במדע הכי בכיר בעולם.

רן כהן: לא עלה בדעתכם שמה שצריך לעשות זה שתהיה אשרה מיוחדת למדענים מחוץ לארץ שיביאו אותם לכאן ולא ישלחו אותם ישר לעבוד או בסיוד או בבניין, אלא שבכל זאת הם יבואו לעבוד במכוני מחקר ובאוניברסיטאות?

רן כהן: מי פותר את זה?

אלי ירון: הנושא הזה נפתר היום ראשית בעניין הזה שכמובן שאם הוא מגיע, אז אף אחד לא שולח אותו לעבוד בסיוד או בבניין.

אלי ירון: גם פרק הזמן שלוקח לאותו אדם הוא לא כמו בסיוד שאז הוא מגיע דרך חברת כוח אדם, אלא שהאוניברסיטה מזמינה אותו.

אלי ירון: לעיתים, במידה והוא נשאר ללמד, אז הוא נכנס תחת ההגדרה של אשרת מומחה, ועיקר הטענות שעלו כאן קודם לגבי העניין של ההגבלות, עלו גם לגבי העניין של ההגבלות שעלו כאן ברמה מסויימת של שכר שאפשר לשלם לו, וזה עניין של מדיניות של משרד המסחר והתעשייה, וזה עניין של הממשלה בכלל, מבחינת כמה אנשים יגיעו וכמה אנשים יכנסו לפה.

אלי ירון: ברגע שאושר קריטריון, אנחנו פועלים לזה שגם אותם אנשים יקבלו אשרה.

רן כהן: או.

רן כהן: קי., תודה.

רן כהן: בבקשה אדוני סגן השר.

יעקב אדרי: אני ברשות

יעקב אדרי: כם רוצה להתייחס להיבטים השונים של העניין.

יעקב אדרי: קודם כל אני חושב שאפשר ואולי אפילו צריך לעשות את זה גם ברמה של חקיקה או תקנות.

יעקב אדרי: לקבוע קטגוריות מסויימות, למשל מוסדות להשכלה גבוהה, זה נושא שצריך להיות מסודר מראש.

יעקב אדרי: הנושא של מדענים ראשיים של המשרדים, שזה אבסורד שאי אפשר לקבל אישור, כשזה גוף של מדינת ישראל.

יעקב אדרי: מפעלים שזקוקים ליידע מיוחד.

יעקב אדרי: זה פן אחד שצריך לעשות ולדעתי צריך לעשות אותו ברמה המקצועית.

יעקב אדרי: ואפשר להקל ואפשר הכל, פשוט צריך "להתלבש" על העניין הזה מההתחלה ועד הסוף.

יעקב אדרי: ואז למשרד הפנים תהיה לו גם עבודה קלה.

רן כהן: עורכת דין הלית מגידו שהיא גם היועצת המשפטית, אולי היא תוכל להגיב על זה.

יעקב אדרי: אולי.

יעקב אדרי: הדבר השני שאני רוצה להפנות את תשומת לבנו מההיבט השני של העניין.

יעקב אדרי: אם נגיד משהו שהוא מאוד כוללני, זה פתח לבעיות – להגירה מהדלת האחורית, כמו בן שיש תיעוד מזוייף בטונות, בכמויות מדהימות, ואולי באמת כדאי לבוא יום אחד עם הועדה לראות תיעוד מזוייף, איך מזייפים.

יעקב אדרי: אני מדבר עכשיו על ההיבט השני.

יעקב אדרי: אני אמרתי איך מצד אחד לפתוח קטגוריות מיוחדות.

רן כהן: מהצד של המשטרה.

יעקב אדרי: כן.

יעקב אדרי: אני מדבר, אם נעשה משהו כללי ונגיד שכל אקדמאי שיציג תעודה נאפשר לו להיכנס לעבודה, זה פתח לדבר מדהים, זה הגירה בדלת האחורית שאנחנו לא כל כך מעוניינים בה, וכמובן – זה דבר נוסף שאני רוצה להגיד, אני לא יודע אם כל המדענים, אני שוב מבלי להוריד ממה שאמרתי קודם, יש להם כבר עבודה.

יעקב אדרי: מדענים של מדינת ישראל חלק מהם עוסקים גם בייצוא של מדענים, וגם לזה צריך לשים לב, שלא נפתח את זה לגמרי ואז נמצא ששכרנו יצא בהפסדנו.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: מי אתה בבקשה?

משה אהרוני: אני משה מהמועצה להשכלה גבוהה.

משה אהרוני: אני מתנצל שלא הייתי בתחילת הדיון, אני מקווה שלא אחזור על מה שנאמר.

רן כהן: באיזה אשראי מסתובבים האנשים האלה?

משה אהרוני: אני לא יודע את זה במדוייק, עד כמה שהצלחתי לברר, הם מקבלים ויזת-תיירות וסטודנט.

משה אהרוני: ויזת לימודים, אשרת לימודים.

משה אהרוני: עכשיו, יכול להיות שבאיזה שהוא שלב אותה אשרה מסתיימת או משהו כזה, אבל דווקא אז המוסד נמצא באיזה שהוא שלב קריטי של המחקר, התרומה שלהם מאוד חשובה, והמוסד לא רוצה שדווקא אז בשלב הזה מישהו יגיד להם שהם צריכים לעזוב או ייקחו אותם לחקלאות.

משה אהרוני: זאת אומרת, כמו שאמר סגן השר, הקבוצה הזאת היא חשובה לנו, היא תורמת, ואנחנו רוצים למצוא את הדרך להגן עליה.

משה אהרוני: אולי צריך למצוא את האמצעים שלא יהיה איזה שהוא פתח גורף מידי, אבל צריך לקבוצה הזאת למצוא את המנגנון בשיתוף עם המוסדות להשכלה גבוהה, בשיתוף עם המועצה להשכלה גבוהה, לחשוב על איזה שהוא מנגנון.

רן כהן: אתה אומר שהיום יש דאגה לגבי הקבוצה הזאת?

רן כהן: היא עלולה להיתפס?

משה אהרוני: כן.

משה אהרוני: בפירוש.

משה אהרוני: כשביקשו ממני להשתתף היום בדיון ולהשתתף, בפירוש הביעו דאגה.

משה אהרוני: מדי פעם יש כאלה שמוצאים את עצמם בבעיה חמורה.

רן כהן: זאת אומרת שמספיק שאחד כזה ייתפס והסיפור ייצא במדינתו, זה סוף הביקורים של אקדמאים במדינת ישראל.

משה אהרוני: כן.

משה אהרוני: אל"ף, זה דבר מאוד לא נעים.

יעקב אדרי: רגע, השאלה היא מה זה להיתפס.

יעקב אדרי: אם יש לו תעודה והוא מראה את התעודה?

רן כהן: חסר גם רק שייתפסו לו את היד ויכופפו אותה מאחורה.

רוני ידידיה: אפשר אולי להוסיף גם נקודת מבט של משרד החוץ?

רן כהן: או, בבקשה, תודה משה.

רוני ידידיה: אנחנו רואים באנשים כשגרירים של מדינת ישראל.

רוני ידידיה: כלומר, ברגע שהם היו כאן ועבדו אצלנו שנה-שנתיים, כמה זמן שנדרש, ואחר כך חזרו לארצות מוצאם הם יכולים לייצג את העמדות שלנו וגם את מדינת ישראל.

רוני ידידיה: גם את הצד היפה, מה שאנחנו קוראים "ישראל היפה".

רוני ידידיה: מה שחשוב לנו היום זה לא לייצג רק את המלחמות שקורות פה, אלא בכלל בדברים האלה את כמה שאנחנו צודקים, אלא גם להראות עד כמה ישראל היא מדינה מודרנית כמו שאתה אמרת, עם אקדמיה ברמה מאוד מפותחת ועם הייטק ברמה מאוד מפותחת וכל הדברים האלה, וחשוב לנו שהאנשים האלה יוכלו לשהות פה בלי בעיות וללא חששות וללא איזה שהוא מורא, ואחר כך לחזור למדינות שלהם ולייצג אותנו בכבוד.

רוני ידידיה: אותו דבר בכיוון ההפוך.

רוני ידידיה: אם אנחנו מאשרים לאקדמאים להגיע הנה, גם אקדמאים שלנו יוכלו לצאת החוצה באותה מידה, וגם לייצג את מדינת ישראל בכבוד ובצורה יפה.

רן כהן: תודה רבה לך, מאה אחוז.

רן כהן: סגן ניצב נחמני בבקשה.

רן כהן: איזה דברים את יכולה להגיד לי מנקודת מבט שלכם?

אורנה נחמני: קודם כל, אנחנו כמו כל רשויות המדינה וכמו כל מוסדות המדינה, מעודדים את המחקר, ההשכלה והיידע במדינת ישראל, אז על הדבר הזה אין ספק בכלל.

אורנה נחמני: אני אדבר מנקודת המבט שלנו על הנושא של האכיפה.

אורנה נחמני: איזה בעיה יש לנו באכיפה בשטח.

אורנה נחמני: והבעיה היא שבאמת האשרות האלה לא מסווגות כמשהו מיוחד, ואנחנו בסופו של דבר, זו אותה אשרה כמו שיש לעובד זר, ומכיוון שזו אותה אשרה שיש לעובד זר, האכיפה היא אותה אכיפה.

אורנה נחמני: אין איזה שהוא שוני.

אורנה נחמני: עכשיו – מה באמת קורה עם מי שפגה לו האשרה?

אורנה נחמני: אז הוא באמת נכנס לאותה קטגוריה כמו של מישהו שהוא נעדר אשרה ושוהה בלתי חוקי בארץ.

אורנה נחמני: לכן גם אנחנו מבחינתנו היינו רוצים באמת להקל על האכיפה שלנו כדי למנוע תקלות ואי-הבנות בינלאומיות, ולהוציא את שמנו לרע בחוץ לארץ.

אורנה נחמני: אנחנו כמובן היינו רוצים שתהיה איזה שהיא אשרה מיוחדת, שלנו יהיה קל מאוד לאכוף ולפקח עליה.

אורנה נחמני: עכשיו, אנחנו כן נתקלנו במקרים שאנשים נכנסו כביכול בשביל ללמוד בארץ והיה לנו סיפור בתחילת עבודתה של מנהל ההגירה, סיפור של כמה עשרות הודים שהגיעו לארץ ללמוד חקלאות ובאיזה שהוא שלב הם פשוט התאדו.

אורנה נחמני: לא יצאו מהארץ ואנחנו לאט-לאט, טיפין-טיפין הצלחנו לעלות ולהגיע אליהם.

אורנה נחמני: זאת אומרת שיש לנו עם זה בעיה.

אורנה נחמני: צריכה להיות בעיה אם זה לא משהו שבאמת אושר ונבדק כמו שהצענו למשרד הפנים, אבל זהו.

אורנה נחמני: אנחנו מבחינתנו מקווים שלא נכופף את היד למי שיש לו אישור.

ניסים פרנג’י: זה נשמע לי מאוד מסורבל שמשטרת ההגירה עוצרת עובד זר, או שהוא מדען, ולהביא אותו לבית המשמורת, ואז להחליט אם הוא כן או לא, במקום מיד במקום להרים טלפון למזמין.

ניסים פרנג’י: זה כל כך פשוט, והרי לא צריך ויזה לזה.

ניסים פרנג’י: פשוט להרים טלפון למזמין ולשאול אותו – האם אתה הזמנת את האיש?

ניסים פרנג’י: – כן, אז בוא תזהה אותו, ואז אם זה נכון, שחרר אותו.

ניסים פרנג’י: למה צריך לעבור את ה"ויה דלרוזה"?

יעקב אדרי: אם פג תוקפה של האשרה, מה יכול לעשות השוטר?

יעקב אדרי: אם פג תוקף האשרה?

ניסים פרנג’י: בכל מקרה כשנעצר מדען, להתקשר למזמין ולהזמין אותו, ואז או לשלוח אותו היתה – אבל לא לתת לו לשהות בבית מעצר שבועיים ימים.

רן כהן: מדובר פה בהסכמה מלאה של ראש מינהלת ההגירה, שברגע שבו נעצר עובד סיני, גם אם לא במקומו ואין לו את האשרה במקום, קודם כל השוטר ייקח אותו אל האדם שלו הוא נותן את הסיעוד, מוודא שהוא אכן עובד אצלו.

רן כהן: אם הוא עובד אצלו, הוא אכן משאיר אותו.

רן כהן: אם מתברר שהוא לא עובד אצלו ובאמת אין לו כזה, אז הוא באמת נעצר.

רן כהן: מה שמציע ניסים בעצם אומר אותו דבר.

רן כהן: אתה אומר שלא צריך בכלל להבדיל בין מדען לבין עובד בניין.

רן כהן: אין לך התנגדות שבכל זאת נחתור לזה שלמדענים יוציאו אשרה מיוחדת, אשרת מומחה.

ניסים פרנג’י: זה יקל עלינו, בוודאי, אבל עד שזה ייצא הדרך ארוכה מאוד וצריך לזכור שאדם הוא אדם.

רן כהן: זה וידוי שנראה כאילו מתנשאים על פני העובדים הפשוטים, אני מבין, ואני גם מסכים על זה איתך.

רן כהן: כן משה.

משה אהרוני: מאוד חשוב הנושא הזה שתהיה אשרה מיוחדת.

משה אהרוני: לא בגלל שצריך מישהו שהוא מדען וצריך לשים אותו בקטגוריה שהוא מעל לפועל רגיל.

משה אהרוני: איני יודע, כל בני האדם שווים כמובן.

משה אהרוני: אבל תראה, יכולים להיות מצבים שעד שימצאו את המזמין שאולי הוא בחופשה של שבוע, תכניס לכלא וכל מי שדברים כאלה.

יעקב אדרי: גם המזמין יכול להיות בשליחות לשנה.

משה אהרוני: אני רוצה להגיב כי אני חושב שזה חשוב, וברור שכל בני האדם שווים.

משה אהרוני: חלק גדול מאותם מדענים שבאים לכאן, ובאים לכאן בעיקר מתחומי מדעי החיים ומדעי הטבע, מארצות מתפתחות, מאפריקה וממקומות אחרים, הם אנשים שאחרי שיסיימו פה את ההכשרה, המחקר וכולי, יחזרו לארצות שלהם, והם אמורים להיות אנשים שיובילו ויפרצו דרכים במדינות האלה.

רן כהן: כן, אמרה את זה הגברת ידידיה ממשרד החוץ.

משה אהרוני: לא נכון שאיש כזה יהיה במעצר עד שימצאו את המזמין ויזהו אותו וכולי.

רן כהן: אתה אומר שאם בא מאפריקה, אז הצבע ממש זהה בין מדען לבין עובד ניקיון.

רן כהן: או.

רן כהן: קי, אני הבנתי את העניין.

אלי ירון: אני רציתי להוסיף ש"לא כצעקתה".

אלי ירון: כי גם כשיש לאדם אשרה של עובד בדרכון, וכתוב בדרכון מי המעביד.

אלי ירון: ואם המעביד הוא אדם סיעודי או אם המעביד הוא חברת כוח אדם, או אם המעביד הוא אוניברסיטת תל אביב, בכל אופן מסתכלים על זה קצת אחרת.

אלי ירון: הוא לא איזה עובד זר אלמוני ואף אחד לא יודע אם הוא בא לנקות בית או אם הוא מדען.

אלי ירון: דבר שני, גם פה יש ארגון בשתי קטגוריות.

רן כהן: אבל זה נמצא בדרכון?

אלי ירון: בוודאי, באשרת השהייה יודעים מי המעסיק שלו.

אלי ירון: דבר שני זה הנושא של ערבוב שני מושגים לגבי אותם אנשים שבאים לאוניברסיטאות.

אלי ירון: חלקם באים בשביל ללמוד והאשרה היא אשרת סטודנט.

אלי ירון: ואין איתה שום בעיה, וחוץ מזה, בארץ אסור להם לעבוד.

אלי ירון: הבעיה נוצרת עם האנשים שבאים לכאורה ללמוד, להשתלם, אבל גם מקבלים משכורת.

אלי ירון: ולצורך העניין בהגדרות החוקיות, כל מי שמקבל משכורת כלשהי הוא עובד.

אלי ירון: אם הוא עובד ולא מקבל משכורת, הוא מתנדב.

אלי ירון: אם הוא לא זה ולא זה, אז הוא כנראה בא לכאן בשביל ללמוד.

אלי ירון: וכאן אולי נוצר צורך לעשות אולי משהו מיוחד.

רן כהן: זה לא כל כך בעל חשיבות, כי אם הוא עובד, הוא באוניברסיטה.

אלי ירון: זה לא כצעקתה, אבל אם בן אדם שנעצר ללא אשרה כלשהי, או שגם אם תהיה לו נניח אשרה של מדען, ופג תוקפה, הוא עדיין נמצא כפוף לאותה בדיקה של שוטר שתגיד לו "אדוני, מה אתה עושה פה?".

אלי ירון: אין כזה דבר לבטל את זה.

רן כהן: בכל זאת אני פונה אליך ואני שואל אותך, לא ראוי בכל זאת, גם בשביל לכבד את האנשים הללו ולא להגיע ולגרום למשטרת ההגירה למעוד, כי היא לא רוצה למעוד – שמשרד הפנים ידאג שתהיה אשרת מדען או אשרת מומחה, שאתם תנפיקו אותה.

רן כהן: אני פונה אליך גבירתי, ובעצם קודם כל אליך אדוני סגן השר, אני פונה למשטרת ההגירה ואני מבקש מכם.

רן כהן: תשימו לב לנקודה הזאת שבה יש אישור בעצם בפספורט, שבו כתוב מי הוא המזמין.

רן כהן: אגב, במקרה הזה תכבדו את המזמין גם אם הוא אדם סיעודי וגם אם המזמין הוא הטכניון, עם כל הכבוד לשניהם.

אורנה נחמני: אתה יודע מה רשום שם?

אורנה נחמני: רשום שם שזה הטכניון.

אורנה נחמני: זאת אומרת שאי אפשר להטיל, אנחנו מנסים גם באכיפה, עד שמגיעים למשרד הפנים לממונה על ביקורת הגבולות ומבקשים לעשות הכל כדי למנוע שלילת חרות ופגיעה באותו אדם, אבל מצד שני, להטיל עלינו את כל הנושא של בירורים מלכתחילה, במקרה של הסיעודיים אנחנו באמת מבינים את המצוקה שלהם ואנחנו עושים מעל ומעבר, אבל במקרים האלה – אל"ף רצוי שהאנשים האלה יסתובבו עם אשרות.

רן כהן: אני אומר שאין לנו בעיה עם זה.

רן כהן: אני מסכים איתך.

יעקב אדרי: שבוע שעבר היה דיון במכון וייצמן ברחובות.

יעקב אדרי: משטרת ההגירה התכנסה שם עם כל הצוות שלה, אני גם הייתי שם, ושמעתי מאנשי האקדמיה ומסגן הנשיא, שיש שם הרבה מאוד אנשים אקדמאים מחוץ לארץ, באופן יוצא מן הכלל, והם ציינו את זה בכנס של משטרת ההגירה.

יעקב אדרי: זאת אומרת – אני מביא את זה ממכון וייצמן, כי אני הייתי שם שבוע שעבר, וזה עובד יפה מאוד.

רן כהן: איזה אשרה יש להם שם?

יעקב אדרי: לא שאלתי, אבל הם אמרו לי שאין להם שום בעיה.

יעקב אדרי: משטרת ההגירה היתה שם כולה, אגב כל משטרת ההגירה.

יעקב אדרי: אז צריך לבדוק שם למה זה הולך טוב.

רן כהן: אתם מכירים את הנושא הזה של אשרת לימודים?

אירית לאובל: כן.

אירית לאובל: יש שתי סוגים של אשרות.

אירית לאובל: אשרת תלמיד א'2 וגם אשרה מסוג ב'1 שנותנת להם אישור עבודה, כי הם מרצים ומקבלים תשלום על האירוח.

רן כהן: אז רגע, אני שואל – אם זה פועל נכון לגבי משטרת ההגירה וזה תקלות, אני מודה לך.

רן כהן: אז אני פונה באמת למשרד הפנים ואני רוצה לבקש מכם, ממש בתוך שבועיים – אם יש שר, אם אין שר, יש מנכ"ל, מה הבעיה?

רן כהן: אתם תתנו מענה לנושא הזה של אשרת מומחה או אשרת מדען או אשרת מומחה/מדען שיינתן לאדם שמוזמן לכאן על ידי מוסד אקדמי בישראל, מוסד אקדמי מוסמך בישראל, ושהאשרה הזאת תהיה בידי העובד שבא לכאן על פי אותה הזמנה.

שרה ליפשיץ: אני שרה ליפשיץ ממשרד הפנים.

שרה ליפשיץ: אני חושבת שיש פה איזה שהוא ערבוב בין שני נושאים.

שרה ליפשיץ: זה שיכול להיות שצריך לשנות את תנאי האשרה או להפוך מסטודנט לאשרת עבודה – זה דבר אחד.

שרה ליפשיץ: אבל לעניין מה שאמר מר פת, לעניין מעצר זה לא רלוונטי.

שרה ליפשיץ: גם אם מדען הגיע לכאן באשרת סטודנט או באשרת עבודה כשלהי שצריך לדון בה מה יהיו התנאים שלה ומה יהיו ההגדרות שלה, אם פג התוקף, יש למשטרת ההגירה את מלוא הזכות לעצור אותו ולשאול מי הוא, ואין לזה שום קשר על איזה מעסיק יהיה רשום בדרכון.

רן כהן: אני מבקש ברשותכם.

רן כהן: אני בכלל לא העליתי את השאלה לדיון מה קורה לכל אדם בעולם שנמצא במדינת ישראל ורישיונו – פג תוקפו.

רן כהן: זה ברור לי לגמרי שאם פג תוקפו אז הוא ככל האדם.

שרה ליפשיץ: עלתה פה פשוט שאלה.

רן כהן: אני לא עושה פה מדרג ומעמדות בין האנשים שפג תוקף דרגתם.

רן כהן: מי שפג תוקפו – פג תוקפו.

רן כהן: אני מדבר עכשיו על העניין, למה אני מדבר על העניין של אשרה מיוחדת?

רן כהן: כיוון שאשרה מיוחדת אל"ף – בכל זאת נותנת לאותו אדם את הזהות שלו כשהוא מסתובב בחברה הישראלית.

רן כהן: הוא יכול להציג אותה לפני שוטר ולפני כל אדם שירצה לדעת.

רן כהן: בי"ת – זה גם נותן עורכת דין ליפשיץ, זה גם נותן לאותו מוסד מזמין את ההכרח לדאוג לכך שאותו אדם יחזור אכן למדינתו בתום התקופה, ואז יש אחריות גם למוסד ולא רק לאותו אדם.

מוטי כהן: יש כאן עוד בעיה.

מוטי כהן: יש כאן בעיה של תשלום שכר.

מוטי כהן: אני כאן רוצה להציע הצעה.

מוטי כהן: האוניברסיטאות, לפחות המוסדות הגבוהים נחשבים כנאמני מס הכנסה.

מוטי כהן: מס הכנסה מקבל שם את כל הפניות שהמעביד נוקט בהם על פי החוקים של מס הכנסה.

מוטי כהן: איפה הבעיה?

מוטי כהן: כשאדם מגיע אלינו, לפעמים הוא מגיע לשלושה-ארבעה חודשים, מתחילים לארגן את זה חודשיים – שלושה לפני כן, ואז מגיע הזמן שלו לעזוב.

מוטי כהן: אתה לא יכול לשלם לאדם כזה משכורת, אם אין לו את האשרה המתאימה.

מוטי כהן: אז אני רוצה להציע שהאוניברסיטאות במסגרת ההסדר הזה עם משרד הפנים, יקבלו את האפשרות לתת את האישור לעובדים עם איזה שהוא אישור של משרד הפנים, באותה מידה כמו שאנחנו נאמנים של מס הכנסה, נהיה נאמנים של משרד הפנים.

רן כהן: זה צריך להביא לפני משרד הפנים, אני לא ראיתי את משרד הפנים נותן דבר כזה.

אלי ירון: רציתי רק לומר, שבמסגרת האשרות הקיימות כיום, עדיין בגדול על כל סוג של קטגוריה מסויימת של מישהו שמגיע לאקדמיה, נמצא אצלו הפתרון.

אלי ירון: כמו שאמרתי – הוא יכול להיות או באשרת עובד או באשרת מתנדב, או אפילו כמו שאתה הצעת, וזה קיים, אשרת מומחה.

אלי ירון: גם שם הוא כבר יכול להיות.

אלי ירון: במידה ורוצים בכל זאת לעשות להם אשרה מיוחדת, ולו מטעמים של יוקרה ולא מטעמים פרקטיים, כי פרקטיים – עוד לא יצא שמישהו לא הגיע כי לא מצאנו לו איזה סוג אשרה לשים אותו, זה כבר מחייב שינויי תקנות שצריך להופיע לפני חברי הכנסת, ואז אני מציע כמו ששרה אמרה, כמי שצריך להציע כשר על השינוי.

אלי ירון: אז יכול להיות שיהיה נוהל, כי לא קיימת קטגוריה כזאת.

יעקב מרגי: השאלה אם הוא מגיע באותה פרוצדורה של עובד זר.

אלי ירון: ממש לא.

אלי ירון: נהפוך הוא.

רן כהן: אני מבין שגם בנושא הזה אין מכסות.

אלי ירון: לא, אין מכסות ואין הגבלות, ואין כלום.

רן כהן: סליחה, את רצית לדבר.

רן כהן: מה שמך?

אלינור גולן: אני ממשרד התמ"ת.

אלינור גולן: האמת היא שאני רוצה להתייחס כאן גם לדברים בפן המקצועי של האנשים למעשה שמתעסקים בבקשות האלה.

אלינור גולן: אנחנו מתעסקים בבקשות האלה מדי יום ביומו.

אלינור גולן: ישנם גם סטודנטים שגם לאחרונה, גם ממידע שיש לנו מתחילת האכיפה שהיו ממש לפני תום האשרה שלהם והם כן נתפסו, מתוך התחייבות שאותו אדם או אותו עובד שנתפס, או אותו סטודנט שנתפס, זה לא לעבוד.

אלינור גולן: הם לא נעצרו, אלא שוחררו ולא נשארו במעצר, תוך התחייבות שלהם.

אלינור גולן: לגבי הסטודנטים שכן רוצים לעבוד בארץ, יש המון סטודנטים, ואנחנו גם מטפלים בהם בשטח.

אלינור גולן: יש המון סטודנטים שיש להם אפשרות לעבוד.

אלינור גולן: זאת אומרת – להיות סטודנט עם אפשרות לעבוד, אם אין לו שום תמיכה כלכלית.

רן כהן: איזה סוג היתר זה?

אלינור גולן: זה נקרא אשרת סטודנט עם אפשרות לעבוד.

אלינור גולן: יש היום גם אשרות כאלה.

אלינור גולן: לגבי הנהלים שהם מונחים, יש אצלנו במשרד נהלים שקיימים וכתובים, שכנראה ייצטרכו להשתנות עכשיו בהתאם להחלטת הממשלה האחרונה שהיתה, לגבי המכסות.

אלינור גולן: אבל אלה נהלים כתובים וברורים לחלוטין לגבי אופי הטיפול באנשים, במרצים, ביהלומנים ובכל האנשים שמגיעים לכאן ולא בקטגוריה של עובד זר.

אלינור גולן: העבודה כבר נעשתה.

אלינור גולן: זה לא שמתייחסים אליהם אותו דבר.

רן כהן: תראי, הדבר הזה מנוצל לרעה באיזה שהיא דרך על מנת להכניס עובדים גם למי שאין לו מטרה?

אלינור גולן: בהרבה מקרים אנחנו נתקלים בהמון תופעות כאלה או אחרות של אנשים שמגיעים לכאן כסטודנטים ומגלים אותם בהרבה מקומות.

אלינור גולן: אולי הם רשומים לאיזה קורס וחצי באיזה מקום.

רן כהן: אבל זה בסך הכל כיסוי, כדי שהם יהיו עובדים זרים בארץ.

אלינור גולן: כן.

אלינור גולן: אבל אני לא יודעת עד כמה המקרים האלה גדולים או שהכמות היא גדולה.

רן כהן: טוב, תודה רבה.

רן כהן: אנחנו לקראת סיכום רבותיי, כן בבקשה.

ירון שרעבי: אני ירון שרעבי.

ירון שרעבי: אני מייצג את ועד ראשי האוניברסיטאות.

ירון שרעבי: לדעת ראשי האוניברסיטאות הנושא הזה צריך להיות מטופל מהשורש.

ירון שרעבי: מטבע הדברים הדיון הזה מתמקד כרגע בבעיה שכרגע על הפרק, והיא האשרות במשרד הפנים, ואלה המקרים שאנחנו מכירים, אבל צריך לזכור, שאחד הענפים הכי צומחים והכי משגשגים במדינת ישראל, זה כל הנושא של חקיקה של עובדים זרים.

ירון שרעבי: ראינו כבר בארבע השנים האחרונות המון תיקונים.

ירון שרעבי: צריך לזכור שעיקר המגמה של התיקונים הללו, זו תקנה למספר העובדים הזרים, ואנחנו פה עוסקים במגמה הפוכה לגמרי, כמו שאתה ציינת ומשרד המדע פה מציין.

ירון שרעבי: לא יכול להיות שבאותו חוק יהיה כזה היפוך מגמות.

ירון שרעבי: אז היום אנחנו נדבר בנושא של האשרות, אבל כל יום אנחנו נראה, הרי אין תוכנית כלכלית בארבע השנים האחרונות, שאין גזרה חדשה, אז לא יכול להיות שתחת אותה מטריה אנחנו נקבל גם כן בעובדים הזרים שבאמת יש אינטרס חיוני וממש אקוטי להפחית את מספרם בישראל, אבל מצד שני אנחנו גם - - -

רן כהן: אני לא מבין למה אתה רואה את זה באותה גזרה.

רן כהן: אנחנו במפורש מבקשים להבדיל בין זה לבין זה.

יעקב אדרי: לכן הוא מבקש לעשות את ההבדלה הזאת.

ירון שרעבי: לכן אני הייתי מבקש מהועדה להציע איזה שהוא תיקון, ובגלל שנמצאת פה שושנה שטראוס ...

רן כהן: יש פה צורך באיזה תיקון החוק שושנה?

שושנה שטראוס: זה היה עוזר.

שושנה שטראוס: קשה באמת לעשות את התיקון הזה, בגלל שאחת הבעיות שיש לנו כמו שגרירויות.

שושנה שטראוס: אבל עובד זר, שוב, כמו אותם חוקים שחלים על פועל בניין, חלים על מנהלים ומדענים, וזה בעייתי, וזה גם יגרור בעיה לגבי האשרות.

רן כהן: אני מאוד מודה לך שושנה, אם אחרי הישיבה תואילי לשלוח אליי בכתב מה באמת לדעתך התיקונים הדרושים, אנחנו בהחלט נקדם את זה ונעשה את זה, אנחנו רוצים שהדברים יהיו מוסדרים בחוק.

רן כהן: יש עוד תוספות?

רן כהן: בבקשה.

ינון שנקר: אני ינון שנקר, אני מייצג את ההסתדרות הרפואית בדיון היום, רק הערה אחת.

ינון שנקר: אנחנו מדברים על מומחים ומדענים, כדאי לדעת שיש רופאים לא גדולים שמגיעים לארץ, והם לא מוזמנים על ידי מוסדות אקדמאים בארץ, והם אינם מוזמנים על ידי בתי החולים וקופות החולים, ויש איזה שהיא חשיבה מחדש לגבי חלק מהקטגוריות,.

ינון שנקר: ישנן שתי קבוצות בגדול.

ינון שנקר: האחת היא קבוצה של רופאים מתלמדים, שאז משרד החוץ מזמין אותם לעיתים קרובות דרך משהב במסגרות לימוד קצרות בכשלושה-ארבעה חודשים, הם מוצבים בבתי חולים בארץ.

ינון שנקר: בואו נזכור שעם הרופאים הבעיה היא קצת יותר קטנה, רופא גם נדרש לרישיון עבודה שאותו מקציב משרד הבריאות בשל העובדה שהוא איש מקצוע שגם חלים עליו חובות חוקיים אחרים, אבל לגבי קבוצה של רופאים שמגיעים בהזמנה של מוסדות רפואיים, אם אפשר לזכור גם את זה, למי שיטפל בעניין של שינוי הלקחים, רק רציתי להעיר בנושא הזה, שעדיין ...

רן כהן: אתם מעורבים בעניין הזה של רופאים שמוזמנים לארץ ועוברים התמחות בארץ?

ינון שנקר: ההסתדרות הרפואית אינה מעורבת באופן ישיר, אבל בהחלט היא תומכת באותן הזדמנויות שניתנות למערכת הרפואית בארץ ליהנות מהיכולות של מערכות אחרות.

ינון שנקר: בדרך-כלל, כמו שאתם וודאי יודעים, זה קורה ההיפך, ורופאים ישראלים הם אלה שמתבקשים להגיע למדינות אחרות, כדי להציע את הטכנולוגיה וההתפתחות הרפואית.

רן כהן: אני מאוד מודה לך.

רן כהן: אנחנו לא התייחסנו למקצוע של המומחה.

רן כהן: דיברנו על כל המומחים באותו משפט.

אמיר שנון: אני נציג משרד הבריאות.

רן כהן: מדי שנה?

אמיר שנון: מדי שנה – לפחות.

אמיר שנון: זה משרד יחסית קטן, אבל התהליך פועל די טוב.

רן כהן: אני רואה את נציגת מנהל האוכלוסין מהנהנת בראשה.

רן כהן: טוב, תודה רבה לכך ד"ר שנון.

רן כהן: כן?

ג’ונתן פרייס: אני ג'ונתן פרייס מאוניברסיטת תל אביב.

ג’ונתן פרייס: בנוסף לכל הדברים שנאמרו כאן לגבי מדענים, יש לנו כמה מקרים של מדענים, חוקרים, פרסונלים בכירים, שכניסתם לארץ אפילו התעכבה או שהאשרת עבודה לא התקבלה.

ג’ונתן פרייס: אני רוצה גם להעיר או להוסיף – יש להתחשב בעובדה שדוקטורנטים, במיוחד מי שעושה פוסט-דוקטורט, מי שלומד פה בארץ ועושה מחקר פה בארץ, צריכים שהייה ממושכת אפילו יותר מהרגיל.

ג’ונתן פרייס: לפעמים זה לוקח חמש-שש שנים לגמור דוקטורט, במיוחד כאשר האדם צריך ללמוד לדבר עברית, לשכלל עברית וכולי.

ג’ונתן פרייס: יש לי כמה מקרים של תלמידים שממש שובר לב – אם תרשה לי דוגמא אחת, מישהו מיפן שעכשיו עושה אצלנו דוקטורט בלימודי יהדות דווקא, והוא דווקא שגרירי מצויין של מדינת ישראל.

ג’ונתן פרייס: בנוסף ללימודיו הוא מלמד יפנית באוניברסיטה, כי הוא יכול לעשות את זה ברמה שלו.

ג’ונתן פרייס: כמה פעמים הוא לא קיבל אשרת עבודה, או בעצם – חידוש אשרת עבודה, ולא רק זה, אלא שהוא קיבל הודעה שהוא צריך לצאת מהארץ תוך שבוע, לפני שהוא סיים את לימודיו, לפני אפילו שהוא קיבל משכרות על מה שהוא כבר לימד.

ג’ונתן פרייס: ואני רק רוצה בנוסף לכל מה שנאמר, שצריך להתחשב בעובדה שאנשים כמוהו צריך לשהות בארץ, והוא לא מתכוון להישאר כאן.

ג’ונתן פרייס: הוא רוצה להיות כאן איזה חמש-שש שנים.

יעקב אדרי: כמה שנים הוא כבר פה?

ג’ונתן פרייס: אני חושב ארבע.

ג’ונתן פרייס: משהו כזה.

ג’ונתן פרייס: זה סביר בעיניי.

ג’ונתן פרייס: ויש עוד מישהו כזה מסין.

ג’ונתן פרייס: בדרך כלל יש לנו בעיה עם תלמידים ממדינות כמו מזרח אסיה ומזרח אירופה ואפריקה.

ג’ונתן פרייס: אלו סובלים הכי הרבה מבעיות סירוב.

רן כהן: שמעתי היום שהמפכ"ל הורה היום למנהל משטרת ההגירה שלא לגרש, לא לתפוס בימים הקרובים את נפגעי מדינות הצונאמי – ממדינות מזרח אסיה.

רן כהן: אז אולי באותו מקרה גם את המקרים שציינת.

רן כהן: אני מאוד מברך על ההחלטה של המפכ"ל.

רן כהן: לדעתי היא מאוד הומאנית ואנושית.

יעקב אדרי: השאלה שלי היא, מה עשתה האוניברסיטה.

יעקב אדרי: לפעמים אותו בן אדם קשה לו מאוד בגלל בעיות שפה ובעיות שונות.

יעקב אדרי: מה האוניברסיטה עושה כדי לעזור לו מול משרד הפנים?

יעקב אדרי: אני בטוח שאתה באופן אישי או מישהו אחר האוניברסיטה, שאם הוא היה מטפל בעניין באופן אישי, הוא היה גומר את זה מהר מאוד.

יעקב אדרי: אין לי ספק בזה.

ג’ונתן פרייס: קודם כל, אנחנו מגישים את הבקשה כמה חודשים לפני שהוא בא לפה, שומעים שבוע לפני זה שלא יקבל והוא צריך לבוא.

ג’ונתן פרייס: אז אנחנו נבהלים ואנחנו פונים למשרד הפנים בתל אביב ומגישים ערעור על זה – כל הפרוצדורה.

ג’ונתן פרייס: עכשיו, עד עכשיו הוא היה בארץ, אבל המעמד שלו בספק.

רן כהן: תוכלו לומר לנו – ברגע שמגיעה בקשה מאיזה שהוא משרד אקדמי, תוך כמה זמן אתם נותנים בדרך כלל תשובה?

אלינור גולן: המקרה הזה באמת צריך להיבחן באופן פרטני.

אלינור גולן: היו מספר מקרים שאנחנו טיפלנו בהם שנמצאים כאן כבר למעלה מעשר שנים.

אלינור גולן: אז שמענו גם מקרים כאלה.

אלינור גולן: המקרה שאתה מציג כאן היום – זה טוב שיש איזה שהוא "disconnection” בין המשרד לאותו אדם או להיפך.

אלינור גולן: אנחנו לא יכולים להגיע לכל המקרים במכה אחת, אבל את המקרה היותר גבוה, אפילו טרחו במוסדות אחרים, והם היו מטופלים.

רן כהן: השאלה שלי היתה מאוד ישירה.

רן כהן: תוך כמה זמן אתם עונים?

רן כהן: תוך שבוע יש תשובה?

אלינור גולן: לא.

אלינור גולן: תוך שבוע לא.

רן כהן: זה קצר מדי?

מוטי כהן: היא חייבת ארבע עשרה יום, אבל זה לוקח חודשים.

אלינור גולן: לפעמים הבדיקה אורכת קצת יותר, כמה חודשים זה לא.

בועז עברון: אני חייב להעיר, נוצר איזה שהוא מצב של עליהום על משרד הפנים, אני חייב באיזה שהוא אופן בכל זאת להעיר שברוב המקרים, ואני מדבר על הרוב המכריע של המקרים, הטיפול הוא ישיר, ענייני, מהיר ויעיל.

בועז עברון: באמת.

בועז עברון: במקרים הקשים יותר אנחנו מערבים דרגים יותר גבוהים.

רן כהן: אני מאוד מודה לך, כי מהועדה הזאת לא הרבה מחמאות יוצאות.

בועז עברון: חייבים להעיר זאת.

בועז עברון: יש את הבעיות הקרדינליות שדיברנו עליהן, ואני שמחתי לשמוע על השינוי שחל.

רן כהן: אני מאוד מודה לך.

רן כהן: אני רוצה לשאול באמת את אנשי משרד הפנים.

רן כהן: אני רוצה לפנות באמת לכבוד השר שהוא ראש הממשלה במקרה הזה, בינתיים, או למנכ"ל, כדי שהעניין הזה יסודר, וכי אתם לוקחים על עצמכם.

יעקב אדרי: מכיוון שאין שום בעיות אחרות, אז בוודאי שהוא יוכל לטפל בזה.

רן כהן: אני מבקש ממשרד הפנים להסדיר בתוך שבועיים – לא יותר משלושה, עד סוף חודש ינואר, את הנושא הזה של המעמד המיוחד הזה לגבי מומחה ולגבי מדען.

אלינור גולן: הוא קיים.

רן כהן: הוא קיים?

רן כהן: אז אני מבקש שתפיצו את כל המידע הזה לכל המוסדות להשכלה גבוהה וגם למשרדי הממשלה הרלוונטים – משרד הפנים, משרד התמ"ת, המדען הראשי.

יעקב מרגי: אני אתמול ביקרתי בלשכת מינהל האוכלוסין בבאר שבע.

יעקב מרגי: הוא אומר לי –ראש הלשכה, אני היום מסוגל להוציא דרכון בתוך עשרים וארבע שעות.

יעקב מרגי: הוא אומר לי – שהיום כולם מחכים לדקה התשעים בקיץ.

יעקב מרגי: חמישים אחוז עם סיפורים.

יעקב מרגי: אני אומר את אותו דבר למוסדות להשכלה גבוהה ולמכוני המחקר.

יעקב מרגי: תבדקו את האנשים שלכם.

יעקב מרגי: אל תחכו לרגע האחרון שהולכת לפוג להם האשרה ותלחיצו את כל המערכת.

רן כהן: נכון מאוד, צודק לחלוטין.

רן כהן: או.

רן כהן: קי., רבותיי, נדמה לי שפחות או יותר מיצינו את הנושא, שהוא באמת נושא מאוד חשוב.

רן כהן: אני מבקש מכל הנוגעים בדבר, משרדי הממשלה, המוסדות להשכלה גבוהה וכל שאר הגורמים כמובן, הקהילה הרפואית בישראל, אדוני סגן השר, שהנושא הזה יוסדר לטובת כל המערכות.

רן כהן: לטובת מדינת ישראל כפי שציינה כאן נציגת משרד החוץ ושמה הטוב בעולם, לטובת היהודים שבאים מהעולם, כדי ללמוד כאן, להשכיל כאן ולהחכים אותנו, לטובת התעשייה הישראלית, המחקר בישראל וגם האקדמיה בישראל.

רן כהן: זה מאוד מאוד חשוב.

רן כהן: אני מבקש שהדברים יוסדרו.

רן כהן: אני מבקש ממנהלת הועדה בת שבע, בתוך שבועיים-שלושה לקבל את הנתונים ממשרד הפנים לקבל את הדברים שהוסדרו, כדי שנוודא אכן שכל הנושא של אשרה למדענים מומחים מוסדר, ידוע ופועל כהלכה.

רן כהן: אני מאוד מודה לכולם, הישיבה נעולה.

רן כהן: תודה רבה.