הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 37, 2004-10-12 13:30

רן כהן: אני מבקש לברך את כולם בברכת שנה טובה, גם רטרואקטיבית אבל גם לעתיד לבוא.

רן כהן: אני מאחל גם מושב מוצלח לחברי הכנסת, לעובדים ולאורחים שלנו כאן.

רן כהן: אנחנו מקיימים היום ישיבה בה בעיקרו של דבר אנחנו רוצים לשמוע ממר אפרים כהן, ראש מנהלת העובדים הזרים, ומניצב משנה זיוה אגמי-כהן מיחידת מנהלת הזרים במשטרת ישראל סקירה תקופתית על נושא הטיפול בעובדים הזרים ובהוצאתם מן הארץ.

רן כהן: אם לנציגי משרד הפנים או למשרדים אחרים תהיה התייחסות, אתם מוזמנים כמובן להתייחס.

רן כהן: עוד לפני הסקירה אני מבקש לשאול את ניצב משנה זיוה אגמי-כהן על הסוגייה ששמענו עליה בתקשורת, של גירוש העובדת ההודית.

רן כהן: אולי תוכלי לתת לנו כמה פרטים על זהותה, כמה זמן היא היתה כאן, במה היא עבדה כאן, מה יודעים עליה.

רן כהן: והדבר השני, שהוא כמובן המרכזי, איך קרה שצו בית-משפט קבע שצריך להשאיר אותה בארץ ולמרות הכול משטרת ההגירה העלתה אותה על מטוס וגירשה אותה, ואני מבין שהיא נמצאת כבר בהודו.

יקי פרידמן: היא נמצאת בדרכה חזרה לארץ.

יקי פרידמן: הבוקר הוצא צו.

זיוה אגמי-כהן: במקרה הכנתי את החומר.

זיוה אגמי-כהן: אני רוצה לתקן, אני עוד לא ראש מנהלת ההגירה, הייתי שמחה להיות תת ניצב.

רן כהן: אם היית ממונה להיות ראש מנהלת ההגירה זאת היתה חגיגה גדולה הרבה יותר, לא הייתי משאיר את זה ככה.

רן כהן: אמרתי: ממנהלת הזרים במשרד לביטחון פנים.

זיוה אגמי-כהן: אני באה מטעמו של ראש מנהלת ההגירה, שלצערו לא יכול היה להצטרף לישיבה מכיוון שקיבלנו את ההזמנה באיחור.

זיוה אגמי-כהן: הוא שלח אותי לכאן לייצג אותו ואני מקווה שאעשה את זה בכבוד הראוי.

זיוה אגמי-כהן: אני מצטערת להגיד שכל הפרטים שפורסמו הבוקר בתקשורת על החלטת בית-המשפט לא היו נכונים.

זיוה אגמי-כהן: הדבר היחיד הנכון שפורסם היום בתקשורת הוא שבאמת היתה כאן טעות.

זיוה אגמי-כהן: כל מה שפורסם אחר-כך הוא לא נכון.

זיוה אגמי-כהן: אני לא אומרת שמישהו כאן כיוון לשקר אבל זה פשוט לא נכון כי בית-המשפט לא אמר את מה שפורסם.

זיוה אגמי-כהן: הבאתי את ההחלטה של בית-המשפט ואם תרצה תוכל לעיין בה.

זיוה אגמי-כהן: אותה עובדת זרה נעצרה.

רן כהן: מתי היא נעצרה?

זיוה אגמי-כהן: את הפרט הזה אני לא יודעת להגיד לך בדיוק ואני לא רוצה להטעות.

זיוה אגמי-כהן: אולי מר אמיר גל זוכר.

אמיר גל: העתירה שלה הוגשה ב-28 בספטמבר.

זיוה אגמי-כהן: היא הספיקה לשהות בארץ זמן קצר יחסית, 8 חודשים.

רן כהן: בלי רשיון בכלל מהתחלה, או שהיה לה רשיון שפקע?

זיוה אגמי-כהן: היא עבדה כעובדת סיעודית ונכון לעת מעצרה, לאחר שימוע של משרד הפנים, היא שהתה שלא כדין.

זיוה אגמי-כהן: בואו נקבל את העובדה הזאת לפחות.

זיוה אגמי-כהן: עורך-הדין שלה פנה לבית-המשפט בוקר הטסתה והוציא לנו את ההחלטה שהגיעה אלינו בשעות אחר-הצהרים.

זיוה אגמי-כהן: הגיעה ההחלטה ואנחנו ראינו שהיא אכן אצלנו במערכת ואז טרחנו לשלוח את זה למתקן שבו היא שהתה (רנסנס).

זיוה אגמי-כהן: המתקן אכן קיבל את ההחלטה, שיש עיכוב.

זיוה אגמי-כהן: גם היועץ המשפטי ציין על גבי המסמך שההחלטה תלויה בקיומו של דרכון תקף ולפי מיטב ידיעתו של אותו יועץ משפטי הוא גם שלח את המסמך לתיאום טיסות, אך לצערנו הוא לא הגיע לשם.

זיוה אגמי-כהן: מדובר כאן בטעות אנוש.

זיוה אגמי-כהן: הבדיקה שלנו העלתה שהמסמך אכן לא הגיע לתיאום טיסות.

זיוה אגמי-כהן: למתקן "רנסנס" הוא הגיע אבל העובדת כבר יצאה משם.

רן כהן: מה מפקדת מתקן "רנסנס" עשתה עם זה?

זיוה אגמי-כהן: האמת היא שהאחרון לוודא שהטיסה מעוכבת זה באמת תיאום טיסות.

זיוה אגמי-כהן: כבר קרה שהורדנו אדם מטיסה.

זיוה אגמי-כהן: במקרה שלפנינו מונה קצין בודק, הרבה לפני שבית-המשפט אמר את דברו בעניין הזה, והופקו הלקחים, הרבה לפני שבית-המשפט אמר את דברו בעניין הזה.

זיוה אגמי-כהן: אמר השופט הבוקר: "רשמתי את הודעת המדינה כי תתיר כניסת המבקשת" – זה היה בהסכמת משרד הפנים ובהסכמתנו – "לחזרה על מנת שניתן יהיה לברר את העתירה לגופה.

זיוה אגמי-כהן: " – כלומר את העתירה שהיא כבר הגישה בעניין העיכוב – "פרקליט מחוז תל-אביב אזרחי יבחן את הממצאים של הקצין הבודק שמונה על-ידי מנהלת ההגירה" – וזה נעשה כבר, עוד הרבה לפני שבית-המשפט החליט – "ויודיע לבית-המשפט בכתב אם נדרשת נקיטת אמצעים נוספים או שינוי הנהלים הקיימים למניעת התקלות".

זיוה אגמי-כהן: אנחנו כבר שינינו את הנהלים בעניין הזה.

זיוה אגמי-כהן: זה הכול.

רן כהן: היא נמצאת עכשיו בדרכה חזרה לישראל?

זיוה אגמי-כהן: כנראה שכן.

זיוה אגמי-כהן: הבנתי שיש הסכמת הצדדים שהיא תחזור.

שבי קורזן: המדינה מממנת את הטיסה?

זיוה אגמי-כהן: כך הבנתי.

זיוה אגמי-כהן: בהחלטת השופט נכתב "תתיר כניסת המבקשת".

זיוה אגמי-כהן: האם זה אומר גם מימון או אומר רק הכנסתה או הבאתה או הסעתה?

זיוה אגמי-כהן: אני לא יודעת.

רן כהן: אם המדינה מממנת את הטיסה אז מישהו צריך להורות על כך ולאשר את זה.

זיוה אגמי-כהן: לכן אני אומרת שהחלטת השופט היא לא על מימון אלא היא שהמדינה תתיר את כניסתה.

זיוה אגמי-כהן: אני לא יודעת אם היתה כאן החלטה או הסכמת המדינה, מטעמנו או מטעם משרד הפנים, גם על מימון הטיסה.

זיוה אגמי-כהן: אני לא רוצה להגיד דברים שאני לא יודעת.

רן כהן: בואי נעזוב את סוגיית המימון.

רן כהן: אני חייב לומר לך, ניצב משנה אגמי-כהן, שאני חושב שהעניין הזה הוא חמור ביותר, ואומר לך גם מדוע.

רן כהן: קודם כול, הרי לא מדובר על פושע.

רן כהן: דבר שני, גם בין העובדים הזרים יש התייחסות שונה לעובדות סיעוד.

רן כהן: אפילו אנחנו כאן בוועדה הצלחנו להגיע למעין הבנות שיהיה מאמץ לנסות להעביר עובדות סיעוד ממקום למקום ולא לגרש את העובדות בחיפזון.

רן כהן: אם זאת היתה מחבלת היה צריך להעיף אותה לכלא, אם זה היה פושע היה צריך להעלות אותו מהר למטוס ולזרוק אותו.

רן כהן: כאן לא מדובר באדם שמקורב להיות פושע.

רן כהן: אז מה הנמהרוּת הזאת?

רן כהן: בנוסף לכך, יש צו של בית-משפט.

רן כהן: אנחנו מדינת חוק ואם יש צו של בית-משפט, עם כל הכבוד, לא יכול להיות שמשטרת ההגירה, בכל הרמות שלה, תיכשל.

רן כהן: גם ברמה הראשית, במפקדה של משטרת ההגירה, גם ב"רנסנס", גם במשטרת ההגירה בשדה התעופה.

רן כהן: אם הדבר הזה מתקיים אנחנו עושים מעצמנו פשוט צחוק ולעג.

רן כהן: אני חושב שזה יחייב חקירה מאוד-מאוד חדה וחד-משמעית, כדי שנשמור גם על שלטון החוק, גם על כבודם של בני אדם וגם על המערכת הזאת.

רן כהן: יש לכם במילא כל מיני צרות שהן טבעיות למצב שאתם מטפלים בו, שהוא כפוי-טובה והוא קשה בעייתי, אז אתם צריכים גם את העניין הזה, שאתם גם לא מקיימים צו של בית-משפט?

זיוה אגמי-כהן: בוודאי שלא.

זיוה אגמי-כהן: גם אנחנו ראינו את זה בחומרה.

זיוה אגמי-כהן: אני מוכרחה להגיד שמדובר בכשל נקודתי.

זיוה אגמי-כהן: יש לנו מאות עתירות שגורמות לעיכובים וכולן בוצעו עד היום.

זיוה אגמי-כהן: אנחנו פועלים כבר שנתיים וכל העתירות וכל העיכובים בוצעו.

זיוה אגמי-כהן: מדובר באמת בכשל נקודתי שהוא טעות בתום-לב.

זיוה אגמי-כהן: מי שעובד גם שוגה לפעמים.

זיוה אגמי-כהן: את זה אנחנו נתקן.

זיוה אגמי-כהן: אנחנו איתרנו את התקלה, איתרנו בדיוק את הנקודה בה זה קרה ואנחנו נטפל בה.

זיוה אגמי-כהן: התקלה היא שהפקס לא הגיע ליעדו.

זיוה אגמי-כהן: עכשיו אנחנו נעשה את זה בצורה מסודרת.

זיוה אגמי-כהן: בדקנו היכן בדיוק זה קרה, למה זה קרה, הפקנו את הלקח המרכזי.

זיוה אגמי-כהן: לטובת העניין הזה תיכנס מערכת ממוחשבת מסודרת מאוד כדי שכולם יהיו מודעים לכל שינוי בכל דקה.

רן כהן: הדבר הכי חשוב הוא שמהמטה הראשי של המשטרה שמטפלת בעניין לא יישלח רק פקס אל משטרת ההגירה בשדה התעופה אלא גם יוודאו שהמידע הגיע ושהוא מבוצע, ומפקד במקום – כמו ברמה צבאית – יאמר: קיבלתי ואני מבצע, ואז יידעו שהדבר מתבצע וישמרו גם על כבוד האדם וגם על כבוד בית-המשפט.

זיוה אגמי-כהן: נכון בהחלט.

זיוה אגמי-כהן: אני מקבלת את ההערה.

זיוה אגמי-כהן: אני אומרת שעד היום אנחנו וידאנו כל פקס, וגם בפקס הזה אותו אדם שהעביר אותו נטה להאמין שהוא אכן וידא.

זיוה אגמי-כהן: אני אומרת שוב, הכשל הוא נקודתי והוא לא מתאים לנו.

זיוה אגמי-כהן: אנחנו מטפלים במאות עתירות של עיכובים יום-יום.

זיוה אגמי-כהן: זה באמת נדיר ביותר.

רן כהן: אני מודה לך.

רן כהן: חברי הכנסת אלי בן-מנחם וניסן סלומינסקי, אתם רוצים להוסיף דבר מה בעניין הזה?

רן כהן: אם לא, נעבור לסקירה.

רן כהן: בבקשה, מר אפרים כהן.

אפרים כהן: בהתאם להחלטת הממשלה יחידת הסמך היתה אמורה להתאחד עם משרד הפנים ב-1 בספטמבר 2004.

אפרים כהן: בינתיים היה שינוי בהחלטת הממשלה והאיחוד נדחה לינואר 2006.

אפרים כהן: זה אומר שיחידת הסמך תמשיך להיות תחת אחריותו של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

רן כהן: מה הנימוקים לדחייה הזאת?

אמיר גל: אני לא יודע.

אפרים כהן: אולי בשל הצורך בהתארגנות נכונה, כי תקופה של שנה לא היתה מספיקה.

אפרים כהן: הנושא כל-כך חשוב שחייב עוד שנה של התארגנות לשתי המערכות:

אפרים כהן: לאפשר ליחידת הסמך להתארגן לקראת העברת היחידה ולאפשר למשרד הפנים להיערך לקלוט את היחידה.

אפרים כהן: השנה הזאת תאפשר ליחידת הסמך להמשיך בהתארגנות.

אפרים כהן: תיכף אני אמסור כמה פרטים הקשורים בכל התחומים שאנחנו מופקדים עליהם ואולי זאת תהיה התשובה למה האיחוד עם משרד הפנים נדחה לעוד שנה.

אפרים כהן: אתחיל בנושא כאוב ורגיש, בעובדים הזרים בתחום הסיעוד.

אפרים כהן: כאשר קיבלתי את האחריות על היחידה היו 39,438 היתרים בתחום הסיעוד.

אפרים כהן: התחלנו לעשות סדר, קודם כול על-ידי כך שיצרנו מערכת פתוחה מול הביטוח הלאומי ומערכת פתוחה מול משרד הפנים.

אפרים כהן: על אף שהנושא כאוב וטעון, אני סבור שלא צריך להכביד בבירוקרטיה מיותרת, לא צריך להכביד בהוצאות נוספות.

אפרים כהן: אנחנו משתדלים לתת מענה, ואני יכול לומר את זה באחריות מלאה, תוך שבועיים ימים.

רן כהן: כל הכבוד.

אפרים כהן: אם יש כאן אנשים שעוסקים בנושא סיעוד, שיגידו שזה לא כך.

משה גפני: אפילו אני כבר לא אומר את זה.

אפרים כהן: היתה ריכוזיות בירושלים, כשהיתה רק יחידה אחת שמספקת אישורים להיתרים לעובדים זרים בתחום הסיעוד לכל הארץ.

אפרים כהן: הגעתי למסקנה שאין בכך צורך ולכן קיבלתי החלטה לפשט ולהאציל סמכויות.

אפרים כהן: היום ניתן לקבל היתר במחוז חיפה והצפון, במחוז תל-אביב והמרכז, במחוז ירושלים והדרום ובמחוז באר-שבע והנגב.

אפרים כהן: אדם שגר בבאר-שבע לא צריך להגיע לירושלים; אדם במעלות שרוצה לקבל היתר לא צריך להגיע לירושלים, הוא יכול לקבל את ההיתר בחיפה.

אפרים כהן: כלומר, עשינו גם שינוי ארגוני וגם התייעלות מול משרד הפנים ומול הביטוח הלאומי, כולל ה-IDL וכל הדברים האלה, כאשר יש קריטריונים ברורים שהציבור מודע להם.

אפרים כהן: הציבור צריך לקבל את השירות ולא נאפשר – בלי לפגוע בחבריי בחברות כוח האדם – תשלום דמי תיווך כדי לקבל שירות מדינה.

אפרים כהן: אין צורך שאדם ישלם 250 דולר כדי לקבל אישור מהמשרד של אפרים כהן או ממשרד הפנים.

אפרים כהן: צריך לפשט הליכים, לאפשר לאזרח לפנות ולקבל את השירות הזה בלי דמי תיווך בדרך.

אפרים כהן: אני חושב שזה ההישג הגדול ביותר שלנו.

יוסטה בלייר: אז ממה אנשים יחיו?

אפרים כהן: זאת הבעיה שלהם.

רן כהן: רבותי, זכותם של חברי הכנסת לשאול גם מבלי לבקש ממני רשות, למרות שגם אנחנו מתואמים, אבל אם מישהו מהאורחים רוצה לשאול שירים יד.

רן כהן: מר אפרים כהן, מתי התחיל הסידור הזה?

אפרים כהן: לפני כ-2.5 או 3 חודשים.

אפרים כהן: זה פועל כבר בכל המחוזות, עם מערכת מחשוב.

יקי פרידמן: אני יכול להעיד מניסיון אישי שזה פועל היטב.

אפרים כהן: דבר שני, יש הפחתה של כ-8,000 היתרים בסיעוד, ואני אומר את זה בעדינות.

אפרים כהן: אלה היתרים שניתנו לאנשים שנפטרו כשבני משפחותיהם המשיכו להחזיק את העובדות הזרות וגם היתרים שניתנו לבתים "חזקים" (אמידים) שלא היה להם היתר להעסקת עובד זר.

אפרים כהן: בתיאום עם משרד הפנים אנחנו מנסים להעביר את העובדות הזרות שנמצאות בבתים ללא היתר ולהביא אותן לעבודה אחרת עם היתר, במקום להביא עובדות חדשות מחוץ-לארץ ולשלם דמי תיווך, כדי שלא תהיה "דלת מסתובבת" כאשר מוציאים ומכניסים עובדים.

רן כהן: זה הכול בתוך ענף הסיעוד?

אפרים כהן: נכון.

ניסן סלומינסקי: כמה היתרים יש לענף הסיעוד?

אפרים כהן: היו 39,438 והיום יש 31,560.

ניסן סלומינסקי: ועל-פי מה שאתם יודעים, כמה עובדות סיעוד מסתובבות בשטח?

אפרים כהן: אני מעריך שכ-5,000-6,000 עובדות סיעוד מסתובבות בשטח וניתן להעביר אותן.

אפרים כהן: אני מדבר על ההפרש בין 39,000 ל-31,000.

אפרים כהן: עדיין מסתובבות במקומות ללא היתר עובדות סיעוד שניתן להעביר אותן למעסיקים עם היתר.

רן כהן: בעצם יצרתם כאן דבר מעניין מאוד.

רן כהן: היתה ירידה של בערך 8,000 היתרים לעובדות סיעוד מאז שאתה נכנסת לתפקיד, בה בשעה שמספר המשתמשים בשירות הזה למעשה גדל, ואין צעקה ושוועה.

אפרים כהן: זה מתאזן כי במקביל יש נפטרים לצערי ויש מקבלים חדשים.

משה גפני: אבל תוחלת החיים גדלה.

אמיר גל: נתקבלה החלטה שקבעה שלא יהיה יותר זמן גג.

אמיר גל: כלומר, גם אחרי 7 שנים אם החולה הסיעודי לא נפטר עובד הסיעוד נשאר אצלו.

אמיר גל: כל שנה בא עובד סוציאלי או מישהו מהביטוח הלאומי ועושים את ההערכה.

אמיר גל: בעבר כאשר עובדת הסיעוד היתה משלימה 5 שנים היא היתה צריכה לעזוב את הארץ אבל היום גם העובדים האלה נשארים.

משה גפני: לא על כך שאל יושב-ראש הוועדה.

משה גפני: הוא שאל איך קרה, כאשר מספר מקבלי הסיעוד גדל בגלל שתוחלת החיים גדלה, שמספר עובדי הסיעוד פחת ב-8,000?

משה גפני: איך קרה הפיחות הזה?

רן כהן: איך קרה שיש פחות 8,000 היתרים, למרות שיותר אנשים מקבלים טיפול סיעוד, ואין זעקה?

ניסן סלומינסקי: השאלה הראשונה היא האם יש יותר אנשים שצריכים לקבל טיפול.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, יכול להיות שכל אלה שלא עבדו בדיוק בתחום הזה לאט-לאט מתחילים להיות מנותבים לתחום הזה בחזרה.

אפרים כהן: נכון, זה מה שאמרתי.

רן כהן: פשוט גיליתם את תרמיות השימוש בעובדות סיעוד שלא למטרות סיעוד.

רן כהן: אפשר להגיד את זה כך?

אפרים כהן: קרה לעתים שאנשים נפטרו והמשפחות המשיכו להחזיק את העובדות הזרות למטרות אחרות.

אפרים כהן: לצערי עובדים זרים עבדו בבתים שונים שלא היה להם היתר העסקה.

אפרים כהן: התחלנו לעשות סדר בעניין הזה.

משה גפני: זה ה-8,000 או זה חלק מה-8,000?

אפרים כהן: זה חלק מה-8,000.

משה גפני: מה החלק האחר?

אפרים כהן: אני לא יודע.

רן כהן: זה לא אומר שבתקופה הזאת לא הובאו לארץ עוד עובדות זרות חדשות לענף הסיעוד.

אפרים כהן: לא אמרתי את זה.

אפרים כהן: כן הובאו אבל לא באותם היקפים.

אפרים כהן: אנחנו בשיתוף עם משרד הפנים ועם כל הגורמים מנסים לאתר את העובדות הזרות ששוהות בבית לא חוקי ולהעביר אותן לבית חוקי.

רן כהן: האם קורה שאתם מעבירים עובדות מענף הסיעוד שאין להן עבודה ועושים להן הסבה מקצועית נניח לחקלאות או למסעדות וכדומה?

אפרים כהן: לא, זה מעגל פנימי בתוך הסיעוד.

אפרים כהן: הלוואי ולא נזדקק להביא עובדים מחוץ-לארץ ונשתמש רק במעגל הפנימי על מנת לתת מענה מיידי לכל מי שמבקש עובד סיעוד.

יקי פרידמן: עד לפני שנה וחצי, כשהתחילו לעשות סדר, אדם שנפטר, לא ביטלו את ההיתר שהיה לו ובמקביל הוציאו היתר חדש.

יקי פרידמן: למה אני אומר שהיום זה עובד טוב?

יקי פרידמן: הגשתי ב-10 ביולי בקשה באזור תל-אביב עבור חמי, הבאתי לו עובד ב-26 ביולי אך ב-28 באוגוסט חמי נפטר ואז החזרתי את העובד למשרד הפנים.

יקי פרידמן: לא הובא עובד אחר במקומו אבל אותו עובד כבר יושב על רשיון אחר.

אלי בן-מנחם: מה קורה עם עובדים זרים שהגיעו לארץ, שעבדו עם אדם מסוים והחליטו לעזוב אותו?

אלי בן-מנחם: יש לכם מעקב אחר עובדים כאלה?

אלי בן-מנחם: האם עובד כזה נכנס שוב אל תוך מאגר העובדים והולך למישהו אחר גם אם הוא לא מתאים?

אלי בן-מנחם: יש איזה פיקוח על עובדים כאלה?

אמיר גל: יש נוהל לפיו כשעובד זר רוצה להפסיק את עבודתו במקום מסוים ולעבור למעסיק אחר הוא מגיע ללשכת משרד הפנים ומבקש העברה.

אלי בן-מנחם: הוא מגיע למשרד הפנים או לחברת כוח אדם מסוימת?

אמיר גל: הוא צריך להגיע למשרד הפנים, ופורסם הנוהל כיצד לעשות את זה.

אמיר גל: אם הוא מגיע דרך חברת כוח אדם, זה דרך אחת.

אמיר גל: אם הוא מגיע לבד, זאת הדרך העדיפה.

אמיר גל: דבר שני, יש עובדים שהגיעו לארץ לעסק שעבד חצי שנה, קיבל היתר אך למשל פשט את הרגל, ונותרו 8 עובדים שאין להם תעסוקה.

אמיר גל: אנחנו מנסים למצוא להם מקומות אחרים.

אמיר גל: אנחנו נותנים להם לשהות בארץ במשך חודש תחת היתר של תיירוּת ובינתיים אנחנו מחפשים להם מעסיק.

יקי פרידמן: זה בכל הענפים?

אמיר גל: תחום הסיעוד הוא תחום בעייתי.

אמיר גל: ניצב משנה זיוה אגמי-כהן יכולה לדבר כאן על אנשים שהיו זקוקים לעובדים והעובדת עזבה אותם והם רודפים אחרינו בדרישה שהעובדת תעזוב לחוץ-לארץ כי היא פגעה באמא.

אמיר גל: זה לא תחום שהוא שחור ולבן.

אמיר גל: מגיעים אלינו עשרות מקרים שהעובדת עזבה ואני מסב אותה למשפחה אחרת ואז המשפחה הראשונה מתלוננת ורודפת אחריי דרך בית-משפט, אומרת שהעובדת הזאת פגעה באמא ושואלת מה פתאום נתנו לה להישאר בארץ.

אמיר גל: בתחום הסיעוד אנחנו כמעט בכלל לא עוצרים עובדות.

אמיר גל: בתחום הסיעוד אנחנו כמעט בכלל לא עושים השמות כי זה תחום בעייתי, זה לא תחום פשוט.

אמיר גל: צריך למצוא באמת בן אדם שרוצה ואז אני אתאים בין אותו אדם לעובדת.

רן כהן: ניצב משנה זיוה אגמי-כהן בסקירה שלה על המעצרים בוודאי תתייחס לזה.

אמיר גל: אנחנו משתדלים היום לנייד עובדים.

אמיר גל: עשינו כבר 4,000 השמות לעובדים זרים ומצאנו להם מעסיקים אחרים.

אמיר גל: צריך לזכור שבגלל הבעיות הכלכליות במדינה קורה לעתים שמעסיק שקיבל היתר ממר אפרים כהן וחשב שהוא יתחיל פרויקט והביא עובדים, אחרי 3 חודשים הפרויקט נגמר, הוא לא הצליח להרים אותו.

אמיר גל: אנחנו מנסים למצוא לעובדים האלה פתרונות דרך הניוד.

אפרים כהן: בחקלאות החלטת הממשלה לשנת 2004 היתה מכסה של 26,000.

אפרים כהן: הביצוע בפועל הוא 24,796 עובדים זרים בחקלאות.

אפרים כהן: אני חושב שזה מענה טוב לתחום החקלאות, למרות שהיו צעקות מאנשים שטענו שהם זקוקים ליותר.

יוסטה בלייר: לא מקיימים את החלטות הממשלה.

אפרים כהן: גם אם יהיו 30,000 או 40,000 רשיונות בחקלאות זאת תהיה הטענה שלכם.

אלי בן-מנחם: אבל יש היום שדות שלא קוצרים בגלל שאין עובדים.

אלי בן-מנחם: אם החלטת הממשלה היתה על 26,000 אז למה חסרים 1,000 עובדים?

אפרים כהן: יש לנו שר חקלאות שמייצג את הנושא.

אפרים כהן: היתה החלטת ממשלה שבחקלאות בשנת 2004 המכסה תהיה 22,000.

אפרים כהן: בא שר החקלאות וערער ואמר שהחקלאות חשובה לייצוא, למדינה, לכול, ויש להגדיל את מספר ההיתרים.

אפרים כהן: לאחר שאנחנו נערכנו למתן ההיתרים ל-2004 היה שינוי בהחלטת הממשלה ב-8 בינואר 2004 ואז הגדילו את המכסה מ-22,000 ל-26,000, זה מה שקבעה הממשלה.

אפרים כהן: הדרג המקצועי פועל לפי החלטת הממשלה וכך הוצאו היתרים ל-25,644 עובדים בחקלאות – כלומר כמעט 26,000 – והיישום היה 24,796.

אפרים כהן: הפער נבע מסיבות שונות – יש כאלה שלא התייצבו, לחלק היתה בעיה עם האגרה וכן הלאה.

רן כהן: יש הרי תמיד זרימה.

רן כהן: אני יכול להעיד על-פי הנתונים שנמסרו כאן

רן כהן: שב-3-4 החודשים האחרונים זה גדל ב-2,500 עובדים.

יוסטה בלייר: באף שנה לא הגענו למספר העובדים שנקבע בהחלטת הממשלה, וסופרים אותנו כל הזמן.

יוסטה בלייר: יש סחבת.

יוסטה בלייר: אנחנו גומרים כל שנה בפחות עובדים ממה שנקבע על-ידי הממשלה.

רן כהן: כמה ישראלים קיבלתם במקביל?

אברהם דניאל: אין ישראלים שמוכנים לעבוד בחקלאות.

רן כהן: הישראלים הלכו לים.

רן כהן: הציונות נגמרה.

רן כהן: החקלאות היא רק זרה.

אברהם דניאל: עם כל הטלת המס וההכבדה עלינו, עובדה שהפטנט הזה נכשל.

אברהם דניאל: הממשלה לא רואה שהיא נכשלה והיא רוצה רק להוסיף עוד עלויות לחקלאים, וזה לא הפתרון.

אברהם דניאל: ישראלים לא מגיעים לעבוד בחקלאות.

רן כהן: אני מקווה שבחודש הקרוב נשלים את החוק לעידוד ישראלים לעבוד בחקלאות.

רן כהן: אני מקווה שזה יעזור במשהו.

יקי פרידמן: גם בבניין.

ניסן סלומינסקי: אמרו שהוסיפו 22,000 עובדים ישראלים בבניין.

אפרים כהן: אני רוצה לציין לשבח את שיתוף הפעולה עם משטרת ההגירה ועם משרד הפנים.

אפרים כהן: ברגע שאנחנו מזהים מעסיק אשר הגיש בקשה לקבלת היתר לא כדין זה מועבר ליחידה של ניצב משנה זיוה אגמי-כהן, שמטפלת בזה, ואנחנו בתיאום מלא.

אפרים כהן: מהירות הטיפול והפרסום הרב גורמים לכך שהיום מעסיקים רבים, לא כבעבר, מבקשים היתרים ואני יכול לתת מייד תוצאות.

אפרים כהן: לכן אני מפעיל גם את הסמכות אשר באחריותי, במידה ומעסיק עבר עבירה חמורה אני מבטל לו את ההיתר.

אפרים כהן: היום יש כ-100 מעסיקים אשר בוטלו להם היתרים או נמצאים בתהליך שימוע לקראת ביטול היתרים.

ניסן סלומינסקי: בוטלו היתרים בגין מה?

אפרים כהן: נפסלו מעסיקים שקיבלו היתרים שלא כדין או שפעלו שלא כדין בדרכים שונות.

אפרים כהן: מדובר על מעסיקים בתחום הבניין, בתחום החקלאות ובתחום התעשייה.

ניסן סלומינסקי: הסיבות לפסילה הן רק כאשר מישהו הגיש בקשה שלא כדין או גם אם אתם נניח מאתרים מישהו שקיבל עובדים זרים ומטפל בהם באופן מכפיר?

אפרים כהן: יש גם מקרים כאלה, מעסיקים אשר עברו עבירות חמורות מאוד בנושאים של תנאים סוציאליים – אם זה שכר, אם זה תנאים הולמים וכן הלאה.

אפרים כהן: אנחנו בודקים את זה.

אפרים כהן: אני חושב שזה כלי נהדר, הסמכות שיש לנו לשלול היתרים.

שבי קורזן: אולי תוכל לפרט מה הסיבות לביטול ההיתרים לאותם 100 מעסיקים.

אפרים כהן: אין לי חלוקה כזאת.

אפרים כהן: הנתונים האלה הם טריים מהתנור, זה נושא חדש שאני מטפל בו עכשיו.

רן כהן: כמה מהם כבר נפסלו וכמה הם בתהליך פסילה?

ניסן סלומינסקי: ומה הסיבות לפסילה?

ניסן סלומינסקי: האם בשל כך שהם רימו את המערכת או בשל כך שהם לא עמדו בתנאים?

אפרים כהן: למשל קבלת היתר במרמה, או אי-תשלום שכר מינימום.

אפרים כהן: זה כלי נהדר בידינו.

אפרים כהן: אדם לא קיבל שכר מינימום, מעסיק קיבל היתר שלא כדין, לא שילם שכר, לא שילם ביטוח רפואי – ביטול.

אפרים כהן: המהירות של קבלת ההחלטה, במקום להתחיל בתהליך משפטי ובשימועים וכן הלאה, ברגע שאתה נותן החלטה מהירה אז אנשים נפגעים הרבה יותר חזק.

רן כהן: אודה לך מאוד אם אחרי הסקירה של ניצב משנה זיוה אגמי-כהן תגיד לנו גם מכמה מעסיקים כבר נלקחו היתרים וכמה נמצאים בתהליך.

אפרים כהן: הנושא השלישי, בניין.

אפרים כהן: על-פי החלטת הממשלה לשנת 2004 המכסה היא 24,000 היתרים בבניין.

אפרים כהן: אנחנו הנפקנו היתרים על-פי בקשת קבלנים ל-19,399 עובדים זרים.

אפרים כהן: הביצוע בפועל – 13,579.

רן כהן: מה ההסבר לפער הזה?

אפרים כהן: נציגי הקבלנים יטענו בוודאי שבגלל מדיניות השמים סגורים הם לא קיבלו עובדים.

אפרים כהן: אני יכול לומר באחריות מלאה שה-13,000 הם אחרי שקיבלתי החלטה להקצות את המכסה של 2003, בפרויקטים שלא הסתיימו, והארכתי 4,000 היתרים.

אפרים כהן: בשנת 2004 היו צריכים להיות 9,500 היתרים ואני נתתי הנחיה שכל הפרויקטים שלא הסתיימו ב-2003 אנחנו נמשיך אותם ב-2004 כדי לאפשר לקבלנים להתאושש.

אפרים כהן: אני יודע שהמצב קשה.

ניסן סלומינסקי: איך אתה מסביר את הפער בין 13,000 ל-19,000?

אפרים כהן: יחידת הסמך הנפיקה 19,500 היתרים אבל אוישו רק 13,579 משרות.

רן כהן: חברי הכנסת מבקשים לדעת מי הגורם שלא מממש את 6,000 ההיתרים, בפער בין ה-19,000 ל-13,000.

רן כהן: זה הקבלנים שלא מממשים?

רן כהן: זה המשרדים שלא נותנים להיכנס?

רן כהן: זה מדיניות השמים הסגורים?

רן כהן: ממה זה נובע?

רן כהן: מי לא מממש?

רן כהן: יכול להיות שיש קבלנים שביקשו, קיבלו היתר והם לא בונים את הפרויקט וזה נדחה והם לא מביאים עובדים?

רן כהן: מה קורה?

אמיר גל: אנחנו לא יודעים להסביר את הפער של ה-6,000.

אמיר גל: אני יכול להגיד לך שאנחנו מניידים עובדים, מוציאים מן הכלא עובדים שנתפסים בבניין.

אמיר גל: לכן מר אפרים כהן החליט השנה להוציא היתרים עם תוקף של 45 ימים.

אמיר גל: אם מישהו לא בא ומשלם, לא צריך.

אמיר גל: בפועל נוצר מצב ש-6,000 עובדים חסרים בתחום.

אמיר גל: אנחנו לא יודעים להסביר למה.

אמיר גל: אף אחד לא דרש אותם.

אמיר גל: אני עוסק בתחום הזה שנתיים.

אמיר גל: בשנה שעברה היתה צעקה של הקבלנים.

אמיר גל: השנה בכמה דיונים תהינו מה קורה עם הקבלנים כי אין צעקה.

אמיר גל: ישבנו גם עם מר יודק'ה שגב.

ניסן סלומינסקי: זה יכול לנבוע משתי סיבות, או יאוש או כי אין צורך.

רן כהן: אם הסוגייה הזאת תישאר כסוגייה פתוחה ולא מובהרת אנחנו נקיים עליה ישיבה מיוחדת.

רן כהן: נזמין את מר יודק'ה שגב וננסה להבין מה קורה.

רן כהן: לא צריך להסתיר את הדברים, צריך לגלות אותם.

אמיר גל: יכול להיות שגם העלות של 4,000 שקל שצריך לשלם בגין כל עובד, זה גם גורם שמשפיע על חברות קבלניות.

אמיר גל: כאשר חברה קבלנית קיבלה בעבר 100 עובדים זרים ולא שילמה אגרה, אז היו לוקחים בקלות 100 עובדים.

אמיר גל: היום הקבלן צריך לשלם אגרה של 4,000 שקל עבור כל עובד.

אמיר גל: כאשר אתה עושה חשבון, 100 עובדים כפול 4,000 שקל, אתה מתחיל לחשוב פעמיים.

יקי פרידמן: זה 27 סנטים לשעת עבודה.

אמיר גל: כולנו קוראים עיתונים ויודעים מה מצב ענף הבנייה.

אמיר גל: קבלן שצריך להוציא היום מיליון שקל במזומן ולשלם למשרד האוצר עושה שיקול האם הוא ישלם עכשיו מיליון שקל או שהוא ייקח את 20 העובדים שהוא צריך כרגע ואת השלב הבא הוא יעשה בשלב הבא.

אמיר גל: אנחנו יודעים על פרויקטים שנחתמו והופסקו.

אמיר גל: היום זה גם שיקול כלכלי.

אמיר גל: מעבר לזה, בעקבות העבודה של מנהלת ההגירה והעבודה שאנחנו עשינו כאן, היום כל הגורמים שותפים לאיזה סדר מסוים.

אמיר גל: היום גם לא כל-כך כדאי לנייד עובדים, זה לא כדאי כלכלית.

אמיר גל: כאשר אתה משלם אגרה של 4,000 שקל פר עובד לא כדאי לך לנייד את העובדים.

אמיר גל: 6,000 העובדים האלה שכביכול חסרים – הרי היתה צריכה לקום צעקה.

אמיר גל: עובדה שלא קמה צעקה.

אמיר גל: בחקלאות בזמנו צעקו, מישהו צעק.

אמיר גל: בתחום הקבלנות אנחנו לא שומעים צעקות.

שבי קורזן: התשובה היא השמים הסגורים.

שבי קורזן: זה כלל לא מסתורי.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שאין בקשות לעובדים.

שבי קורזן: לפני כן כשאפשר היה להביא עובדים מחוץ-לארץ הקבלנים אמרו לעצמם: למה לא להביא?

יקי פרידמן: הממשלה אישרה 19,000 היתרים.

יקי פרידמן: איך אתם אומרים שאין בקשות?

רן כהן: ענף הבניין, למיטב ידיעתי, הוא הענף שחל בו השינוי הכי דרמטי בקבלת עובדים ישראלים.

רן כהן: התקבלו אלפי עובדים ישראלים.

רן כהן: אולי גם בעניין הזה תוכל לדווח לוועדה.

יקי פרידמן: לפי דוח הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נכנסו לענף 14,000 עובדים ישראלים, כולל ערבים ישראלים, שלגביי הם ישראלים לכל דבר.

יקי פרידמן: מר יודק'ה שגב טוען שנכנסו לענף 10,000 עובדים ישראלים.

יקי פרידמן: מר בני פפרמן, ראש אגף תכנון כוח אדם במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אומר שבפועל נכנסו 3,500 ישראלים לענף הבנייה.

יקי פרידמן: אני מציג כרגע נתונים שהופיעו בעיתון "הארץ" ערב שמחת תורה.

יקי פרידמן: הם עובדים במקצועות נלווים לבנייה.

יקי פרידמן: אף אחד מהם הוא לא טפסן ולא בנאי.

יקי פרידמן: מי שרוצה מוזמן לבוא היום לגן סאקר, חבורה שנקראת "שיר המעלות" עושה היום הפנינג לעובדים שהם מגייסים לבניין, ישראלים לכל דבר ועניין.

יקי פרידמן: אני מקווה שנגיע היום ל-500-600 איש נוספים אבל אני לא מבטיח שכך יהיה.

יקי פרידמן: הוועדה להקצאת עובדים זרים לשנת 2004 אישרה, על סמך פרויקטים שהוגשו לה, 19,000 עובדים, למרות שהחלטת הממשלה היתה על 23,000 עובדים.

יקי פרידמן: חברי הוועדה הנכבדים צריכים לדעת ולהבין שבענף הבנייה השמים סגורים מאז 2001.

יקי פרידמן: בדצמבר 2001 נסגרו השמים, אין עובדים.

יקי פרידמן: מנהלת ההגירה הרחיקה 116,000 איש – אני בכוונה לא משתמש במושג עובדים זרים – ומתוכם היא הרחיקה לפחות 60,000-70,000 איש מענף הבניין.

אלי בן-מנחם: זה הכי קל כי הם יחד במגורים ובעבודה, אפשר להגיע אליהם בקלות ולכן גם רבים מהם נפגעו.

זיוה אגמי-כהן: מדובר על שוהים בלתי חוקיים.

יקי פרידמן: בואי לא ניכנס לזה עכשיו.

יקי פרידמן: לא אמרתי חוקי או לא חוקי.

יקי פרידמן: לטענתי הוצאתם גם המון עובדים חוקיים, אבל זה לא חשוב כעת, אני לא מעלה את זה עכשיו כבעיה.

יקי פרידמן: כאשר בחודש יולי היינו צריכים לשלם 4,000 שקל עבור כל עובד למשרדו של מר אמיר גל נוצר דבר מעניין מאוד.

יקי פרידמן: הממשלה לקחה את הכסף ופתאום התברר לקבלנים שזה רק עבור 4 חודשים.

יקי פרידמן: עד היום הממשלה לא החזירה לקבלנים את הכסף, לא נקבעה עדיין צורת ההחזרה.

יוסטה בלייר: למה שתהיה?

יקי פרידמן: ואז מה שהיה לקבלנים באשרות חוקיות זה 11,000 עובדים, בגלל ההרחקה ובגלל מדיניות השמים הסגורים, ושילמו אגרה עבור 11,000 עובדים.

יקי פרידמן: הגענו ל-2004, אנשים סיימו את החוזה שלהם והם חוזרים הביתה.

יקי פרידמן: הרשו לנו להלבין מספר מסוים של עובדים שהיו כלואים בבית-המעצר וכך הגענו ל-13,000, כאשר מעשית על הפיגומים אין יותר מ-8,500 עובדים זרים חוקיים.

זיוה אגמי-כהן: הנושא הזה מחייב ישיבה נפרדת.

יקי פרידמן: סליחה, שאלתם איפה 6,000 איש.

יקי פרידמן: אני שואל איפה 10,000 איש.

רן כהן: חשבתי שאתה הולך להסביר לנו איפה ה-6,000.

רן כהן: לא ידעתי שאתה תוסיף לנו עוד 4,000 שנעלמו.

רן כהן: אני כבר מודיע שבישיבה בשבוע הבא או בשבוע שלאחר מכן נדון בענף הבניין, נברר את כל הסוגייה הזאת.

רן כהן: אני מבקש ממשרד הפנים וממר אפרים כהן להיות מצוידים במידע על כניסת עובדים זרים לארץ לענף הבניין בשנה וחצי האחרונות.

יקי פרידמן: למעט "אילמזלר"(?) לא היתה כניסה של עובדים זרים לבניין.

אפרים כהן: אנחנו נקבל היום החלטה שבשנת 2005 לא נאפשר העסקת עובדים זרים במסעדות מעורבות.

אפרים כהן: מסעדה מעורבת היא מסעדה שמוכרת חומוס עם אגרול.

אפרים כהן: אני חושב שזאת החלטה נכונה, על מנת לאפשר רק למסעדה אתנית לקבל היתר.

אפרים כהן: אנחנו כמובן נשנה את הקריטריונים ונחמיר אותם כדי להגדיר מה זה "מסעדה אתנית".

אפרים כהן: באוגוסט 2004 התקבלה עוד החלטת ממשלה, לפיה החל ב-1 בספטמבר 2004 השכר לעובד זר בתעשייה ובשירותים צריך להיות לפחות 5,000 שקל; מ-1.1.2005 יצטרכו לשלם פעם וחצי השכר הממוצע במשק; ומ-1.1.2006 יצטרכו לשלם פעמיים השכר הממוצע במשק, על מנת להכביד על המעסיק אם ירצה לקבל עובד זר למדינת ישראל.

אפרים כהן: המגמה היא להעלות את שכרו ועלותו של עובד זר על מנת לאפשר לישראלים להשתלב בשוק העבודה.

אברהם דניאל: תהרגו אותם וזהו.

אברהם דניאל: למה לכם כל העניין הזה?

אפרים כהן: אני פועל בהתאם להחלטות הממשלה.

אברהם דניאל: הממשלה טעתה לאורך חמישים שנים, זה לא חדש.

רן כהן: רבותי, המקום להפגנות הוא מול הכנסת.

קריאה: זה כולל סיעודי?

רן כהן: לא, הסיעודי הוצא מכל ההסדר הזה.

אפרים כהן: אנחנו כמובן מכבידים על מעסיקים אשר לא מעסיקים כדין ולא מקיימים את כל החוקים הסוציאליים.

אפרים כהן: יש לנו שיתוף פעולה עם בתי-הדין לעבודה.

אפרים כהן: פרטים אוכל להעביר לכם אחר-כך.

רן כהן: מר אפרים כהן, תודה רבה.

רן כהן: אני מבקש עכשיו מניצב משנה זיוה אגמי-כהן להציג לנו את הפעילות של המשטרה בנושא הזה.

זיוה אגמי-כהן: הנתונים שאני אציג כאן חלקם יתייחסו לחודשים ינואר-ספטמבר 2004 וחלקם יהיו מאז הקמת המנהלת ועד היום, בשביל לסבר את העין והאוזן.

זיוה אגמי-כהן: קודם כול סיכום הנתונים מינואר עד ספטמבר 2004 באשר למורחקים: "מנוידים" זה אנשים שנעצרו והועברו לענף אחר באמצעות משרד הפנים.

זיוה אגמי-כהן: היו 15,219 מורחקים, אנשים שהורחקו בפועל על-ידי המנהלת בהטסה שלנו, במימון של המדינה.

זיוה אגמי-כהן: היו בסך הכול 37,511 אנשים שעזבו את המדינה מרצונם לאחר שאשרתם פגה.

זיוה אגמי-כהן: נכללים כאן רק אלה שהחזיקו אשרת עובד, אשרה ב'1, או אשרת תייר ואשרתם פגה, ורק אלה מארצות מוצא שאנחנו סבורים שמהן מגיעים לכאן עובדים זרים, זאת אומרת מולדובה, רוסיה וכולי, ולא מארצות-הברית, צרפת וכולי.

רן כהן: מדובר במפורש על עובדים שמוגדרים עובדים זרים בלתי חוקיים ולא רק שוהים בלתי חוקיים?

זיוה אגמי-כהן: לא.

זיוה אגמי-כהן: המורחקים הם נתינים ששוהים כאן שלא כדין, גם עובדים זרים שפגה אשרתם וגם שוהים שלא כדין.

אלי בן-מנחם: מה זה מנוידים?

זיוה אגמי-כהן: זה אותם עובדים שנכנסו לכאן באשרת עבודה ואשרתם פקעה מסיבות כאלה או אחרות, למשל כי המעסיק לא התייצב לקחת אותם או כי הם ברחו מהמעסיק וכולי.

זיוה אגמי-כהן: לאחר שהם נעצרו משרד הפנים עשה להם הסבה למעסיק אחר.

אלי בן-מנחם: למה את מחשיבה אותם בסך הכול?

זיוה אגמי-כהן: אני לא מחשיבה.

זיוה אגמי-כהן: אני אומרת רק מה מספר האנשים שהוחזקו אצלנו במתקן המעצר.

אמיר גל: בשנת 2001 מנויד היה מורחק ובמקומו היית מביא עובד אחר.

אמיר גל: אז לא נכון להגיד שלא צריך לספור אותם.

אמיר גל: אם אתה מסתכל על הפעילות של המנהלת, מנויד זה אדם שנשאר כאן ובשל כך נמנעת הבאתו של עובד חדש.

אמיר גל: זה בדיוק הביצוע של מדיניות השמים הסגורים.

אמיר גל: זאת התשובה לשאלה שלך מה קורה לעובד שמגיע לאיזה מקום, לא רוצה לעבוד שם, מבקש לעבור למעסיק אחר ואז הוא מנויד.

אמיר גל: מדובר על מספרים קטנים.

זיוה אגמי-כהן: זה סיכום הנתונים של המנהלת עד סוף ספטמבר, מאז ראשית הקמתה, הנתונים המעודכנים להיום.

זיוה אגמי-כהן: מדובר בסך הכול על 118,105 אנשים, מהם 40,950 מורחקים, 73,366 עוזבים מרצון ו-3,719 מנוידים.

זיוה אגמי-כהן: המנהלת פועלת, כפי שאתם יודעים, גם בבדיקת עובדים בפעילות שוטפת ויזומה, ונבדקו 186,020 כאלה מאז הקמת המנהלת, ובבדיקת מעסיקים, בדרך כלל ביחד עם משרד העבודה.

יוסטה בלייר: יש כאלה שנבדקו יותר מפעם אחת.

יוסטה בלייר: אין 117,000 מעסיקים.

זיוה אגמי-כהן: התפלגות ההרחקה לפי מדינות מאז הקמת המנהלת: כמו שאתם רואים, הנתח העיקרי הוא מסין, רומניה ומולדובה.

יקי פרידמן: זה הנתח העיקרי של עובדים בארץ.

יקי פרידמן: אלה עובדים שמגיעים לענף הבנייה.

זיוה אגמי-כהן: 13% מסין, 10% מרומניה, 7% ממולדובה, 4% מתאילנד, 6% מאוקראינה.

זיוה אגמי-כהן: 53% נכנסים תחת הקטגוריה "אחר" והם באים מכל מיני מדינות באמריקה ובאפריקה.

רן כהן: בכל זאת מוזר ש-53%, שזה הרוב, נכללים תחת "אחר".

זיוה אגמי-כהן: אלה עובדים מהמון מדינות קטנות שכל אחת מהן מהווה פחות מ-1%.

זיוה אגמי-כהן: יש מגוון אדיר של מדינות – מאפריקה, דרום אמריקה.

זיוה אגמי-כהן: בהמשך אנחנו מתכוונים לפלח את זה יותר.

שבי קורזן: אפשר לראות שאלה מדינות מהן עובדים הגיעו לכאן ברשיון – רומניה, סין, טורקיה, תאילנד.

שבי קורזן: אלה אנשים שהגיעו לכאן לא כתיירים אלא ברשיון.

שבי קורזן: רואים את זה פשוט לפי המדינות.

זיוה אגמי-כהן: זה לא מדויק.

זיוה אגמי-כהן: 47% זה החלק של עובדים שמגיעים ברשיון, וב-53% נכללים גם תיירים.

זיוה אגמי-כהן: בזה נכללים הרבה מאוד אנשים שהגיעו כצליינים, תיירים וכדומה, וגם מסתננים מאוזבקיסטן.

רן כהן: גברת שבי קורזן, זה בדיוק הפוך.

רן כהן: 53% מהאנשים מורחקים להמון מדינות קטנות.

רן כהן: משם כמעט בכלל לא מקבלים אישורים.

יקי פרידמן: הם לא באו כעובדים.

שבי קורזן: למשל לא רואים כאן עובדים מהפיליפינים.

רן כהן: כי העובדים מהפיליפינים לא כל-כך מורחקים.

רן כהן: רובם עובדים בענף הסיעוד והם נשארים כאן.

זיוה אגמי-כהן: עצורים לפי מתקנים וחלוקה לפי ימים: אני מוכרחה להגיד שאלה נתונים נכונים לנקודת זמן, נכון לאתמול.

זיוה אגמי-כהן: מדובר על התקופה שאחרי החגים כאשר בתקופת החג לא עבדנו, היתה הדממה של כל משרדי הממשלה וגם שלנו.

זיוה אגמי-כהן: רואים כאן שהנתח העיקרי של העצורים נמצאים במתקנים שלנו עד 30 ימים.

זיוה אגמי-כהן: המספר המשמעותי ביותר של אנשים נמצא במעשיהו (212) וב"רנסנס" (164).

זיוה אגמי-כהן: זאת כמובן נקודת זמן מסוימת מאוד שלא משקפת את הממוצעים.

רן כהן: בכל זאת, חמור לראות ש-100 אנשים עצורים מעל 90 ימים.

רן כהן: אז זה בית-סוהר.

זיוה אגמי-כהן: יש הרבה מאוד אנשים שהמדינות שלהם מסרבות לשלם את האגרה.

זיוה אגמי-כהן: יש כאלה שלא רוצים להגיש בקשות לאשרה.

זיוה אגמי-כהן: יש כאלה שאנחנו לא מזהים אותם והם מסרבים להזדהות.

זיוה אגמי-כהן: יש המון בעיות מסוגים שונים, בעיקר בעיות תיעוד.

זיוה אגמי-כהן: יש גם כאלה שמבקשים מעמד פליט.

אמיר גל: יש גם מסתננים ממצרים, כל מיני אנשים מסודן שאתה לא יכול להרחיק אותם.

אלי בן-מנחם: אז מה תעשה איתם, תשאיר אותם כל הזמן בכלא?

זיוה אגמי-כהן: לא.

זיוה אגמי-כהן: לוקח זמן למצוא פתרון.

זיוה אגמי-כהן: למשל במקרה של הסודנים מחפשים להם סטטוס של פליט אבל במדינה אחרת.

זיוה אגמי-כהן: זה עניין של האו"ם ולוקח זמן למצוא להם מדינה אחרת.

זיוה אגמי-כהן: בינתיים הם מוחזקים אצלנו.

אמיר גל: כלול במספרים האלה גם אדם שלא רצה לעזוב את הכלא במשך 6 שנים.

אמיר גל: אם אנחנו מסתכלים על כל הפעילות, למעשה בכלא עברו 49,000 איש, זה מי שיצא עם צווי הרחקה.

אמיר גל: מתוך המספר הזה 100 איש שוהים זמן רב יותר.

אמיר גל: יש לנו מעקב חודשי.

אמיר גל: כל אחד מהם גם רואה את בית-הדין לביקורת משמורת.

אמיר גל: כאשר נתפסים אנשים מסודן, אתה לא יכול לקחת על עצמך מישהו שנכנס כשוהה בלתי חוקי (שב"ח) למדינת אויב, ללכת לחפש עכשיו למי להחזיר אותו.

רן כהן: כמה מהם נמצאים במעצר מעל חצי שנה?

זיוה אגמי-כהן: מועטים ביותר.

זיוה אגמי-כהן: יש לנו אפילו אחד שאנחנו לא יודעים מהיכן הוא.

זיוה אגמי-כהן: הוא אומר שהוא השליח של ישו.

זיוה אגמי-כהן: הבאנו את השגרירים השוויצרי והקנדי והבלגי וההולנדי ואף אחד לא מזהה אותו.

זיוה אגמי-כהן: כמות המוחזקים בחלוקה לפי מגדר, באותה נקודת זמן: נשים – 253 וגברים – 286.

אמיר גל: נשים – זה כולל גם סחר בנשים.

רן כהן: חשבתי שהנשים כולן נתפסו בשל סחר בנשים, כי המספרים האלה לא כוללים עובדים בסיעוד.

זיוה אגמי-כהן: יש נשים שעזבו את הסיעוד לפני הרבה שנים, הן שוהות כבר זמן רב ולא עוסקות בזנות.

אלי ורון: יש כאלה שעברו לעבוד במשק בית.

זיוה אגמי-כהן: מספר המורחקים בחלוקה על-פי מגדר: את החלוקה הזאת התחלנו לעשות בגלל דרישה של גופים חיצוניים אבל התחלנו אותה רק השנה, לכן אין לי את המספרים משנים קודמות אלא רק מהשנה האחרונה.

זיוה אגמי-כהן: בשנת 2004 הורחקו 11,000 גברים ו-4,450 נשים.

זיוה אגמי-כהן: כאן ניתן לראות מבחינת תפוסה איך זה משתנה לאורך החודשים.

זיוה אגמי-כהן: אם אני מוסיפה את ההטסה הישירה אז אנחנו עומדים על 17,920, כמעט 18,000 בשנה הזאת.

זיוה אגמי-כהן: הטיסה הישירה זה אדם שמגיע לכאן ולא רוצה להיכלא ומוכן לטוס מייד, הוא מודע לזכויותיו, קונה כרטיס טיסה ועוזב את המדינה.

אפרים כהן: אני רואה שיש כאן תנודות, כאשר בחודשים יולי-אוגוסט יש יותר נשים מאשר גברים.

זיוה אגמי-כהן: זה בעקבות פעילות מוגברת של המשטרה במכוני הליווי.

זיוה אגמי-כהן: מאז הקמת המנהלת 5,638 איש ביקשו לטוס מיידית בהטסה ישירה.

זיוה אגמי-כהן: עלויות הטסה: המדינה, וכל אחד מהיושבים כאן, מממנת את עלויות כרטיסי הטיסה וזה הסתכם ב-15 מיליון שקל בחודשים ינואר-ספטמבר 2004.

רן כהן: זה מהתקציב שלכם או מהתקציב של מר אפרים כהן?

זיוה אגמי-כהן: מהתקציב של המנהלת.

אפרים כהן: אני שמח לבשר שהתקבלה החלטת ממשלה, שהחל ב-1 בינואר 2005 כל ההוצאות והעלויות יחולו על המעסיק שנתפס.

יקי פרידמן: בהחלטת הממשלה כתוב "או על העובד".

יקי פרידמן: ניתן לגבות מהעובד את הכסף על הוצאות שהייה והטסה.

אפרים כהן: אני מקווה שזה לא יחול על העובד.

זיוה אגמי-כהן: העליתם נושא חשוב ואני חושבת באמת שצריך לעשות משהו בעניין הזה, וזה לא מסובך.

זיוה אגמי-כהן: העלויות האלה נופלות על תקציב המנהלת.

זיוה אגמי-כהן: גם העלויות על קורבנות סחר בנשים עברו אלינו.

זיוה אגמי-כהן: יש חוק הקובע שאפשר לגבות מהמעסיק או מהעובד, כולל הוצאות הרחקה, זאת אומרת כולל השהייה במתקנים.

זיוה אגמי-כהן: אבל בשביל ליישם את החוק הזה צריך מנגנון.

זיוה אגמי-כהן: האדם היחיד שיכול לגרום לכך שהמנגנון הזה יקרום עור וגידים הוא שר הפנים כי זאת סמכותו.

זיוה אגמי-כהן: אני יודעת שנעשית כעת עבודה במשרד הפנים.

זיוה אגמי-כהן: אני יודעת גם ששר הפנים אמר שהוא מתנגד להחלת ההוצאות על העובדים על אף שהוא לא מתנגד להחלתם על המעסיקים.

זיוה אגמי-כהן: נכון להיום אנחנו לא גובים את הכסף מאף אחד, אלא אם אותו אדם מוכן בעצמו לשלם את הכסף.

רן כהן: מר אמיר גל, היכן עומד הטיפול בנושא הזה במשרד הפנים?

אמיר גל: החוק קובע: לקחת מהעובד או מהמעביד.

אמיר גל: היה דיון במשרד האוצר ואז הטילו על חשב משרד הפנים להקים מנגנון.

אמיר גל: המנגנון לא הוקם, ואני לא יודע למה.

אמיר גל: מצד שני, יש גם בעיה בהוכחה.

אמיר גל: זה לא כל-כך פשוט כי אנחנו חוששים שבפועל תמיד יקחו מהעובד.

אמיר גל: למה?

אמיר גל: כשאתה עוצר אדם שלא במקום העבודה אז אתה לא יכול להוכיח את ההשתייכות הישירה של אותו עובד למעסיק שהוא עובד אצלו באופן לא חוקי.

אמיר גל: המעסיק אומר שהאדם הזה לא עבד אצלו והעובד אומר שהוא כן עבד שם.

אמיר גל: המנגנון הזה אמור היה לקום אך הוא לא קם.

רן כהן: אני מבין שמאחר והתשלום הוא במזומן ובעצם אין שום נייר שמוכיח העסקה כי אז - - -

זיוה אגמי-כהן: לפעמים יש נייר כזה אבל זה תהליך, זה לוקח זמן.

זיוה אגמי-כהן: אבל זה לא משנה, אני לא צריכה את העובד כאן כדי להוכיח את זה.

זיוה אגמי-כהן: זה עניין של חקירה.

זיוה אגמי-כהן: צריך לעשות עבודת חקירה להוכיח קשר של יחסי עובד-מעביד.

זיוה אגמי-כהן: בהרבה מאוד מקרים כן מצליחים להוכיח אבל זה לוקח זמן.

זיוה אגמי-כהן: ניתן לגבות את הכסף מהמעביד אחר-כך.

רן כהן: זה אחד הדברים שאנחנו למדנו גם בביקור שלנו בבתי-המעצר, שכל עצור או מעוכב נשאל על מקומות העבודה שלו בארץ, על שם המעסיק שלו והאם שילמו את שכרו או לא שילמו אותו.

זיוה אגמי-כהן: אבל זה לא מספיק.

זיוה אגמי-כהן: מבחינה משפטית לא מספיק שהוא אומר שהוא עבד אצלX וגם לא מספיק שאותו X בא ומשלם לו.

זיוה אגמי-כהן: צריך הוכחה נוספת, מבחינה משפטית.

זיוה אגמי-כהן: אם המעסיק אכן מסכים אז אין שום בעיה, ובמקרים רבים המעסיקים מסכימים ומגיעים.

זיוה אגמי-כהן: מר אפרים כהן יכול להגיד שכתוצאה מעבודת הפקחים שלו הרבה מאוד כסף הוחזר מהאנשים, נדמה לי משהו כמו 25 מיליון שקל.

אפרים כהן: בשנת 2004 נגבו 23 מיליון שקלים תוך כדי מעצרם של העובדים.

רן כהן: אבל זה בגין אי-תשלום שכר, בגין דברים כאלה.

רן כהן: לא בגין הטסה.

אפרים כהן: תפקידי היה לגרום לכך שהמעסיק לא ייהנה מכך שמרחיקים את העובד הזר על אף שהוא חייב לו כסף.

אפרים כהן: המעסיק צריך לשלם לעובד את כל שכרו, עד השקל האחרון.

יקי פרידמן: לפחות במסגרת מורחקי הבניין, כל אדם שהגיע עם היתר עבודה ונעצר קיבל את שכרו וכרטיס טיסה בתיאום עם מנהלת הטיסות.

יקי פרידמן: בתחום הבניין לא היו למדינה עלויות טיסה והשכר שולם עד הגרוש האחרון.

יקי פרידמן: אני מדבר על מי שהגיע באשרת עבודה, אני מדגיש.

יקי פרידמן: הנתונים האלה רק מוכיחים שההטסה של 53% "אחר" זה כל מהגרי העבודה שהשחירו אותנו כאילו אנחנו המעסיקים שלהם.

רן כהן: עכשיו אנחנו לא עוסקים בהלבנות.

זיוה אגמי-כהן: אני רוצה לומר עוד דבר מה על העלויות.

זיוה אגמי-כהן: לבד ממימון הכרטיס באופן שגרתי לעובדים שאין להם אגורה שחוקה, כשהמדינה מחליטה, כיוון שהיא החליטה להרחיק אותם, שהיא גם מממנת, במקרים רבים מאוד אנחנו מממנים מסיבות הומניטריות, גם אם האדם לא עצור.

זיוה אגמי-כהן: אני ממונה על הקשר עם ארגוני הזכויות, הם פונים אליי לעתים קרובות ומספרים לי על אנשים חולים וכן הלאה.

זיוה אגמי-כהן: אנחנו עושים הרבה מעבר לחובתנו.

רן כהן: זה ברור לי לגמרי ואתם עושים בסדר גמור, טוב מאוד שאתם מממנים.

רן כהן: הדאגה היחידה שלי היא מה יקרה ב-1 בינואר.

רן כהן: אם באמת יש החלטת ממשלה שזה במימון המעסיק או העובד, המשמעות היא שהאוצר, כמו שאני מכיר אותו, יפסיק להזרים כסף כדי שאתם תממנו את זה.

רן כהן: ואז מה יקרה?

רן כהן: המעסיק לא יזדהה ויפילו את כל העלויות על העובד.

שבי קורזן: כשהעובד מגיע עם כסף, גם היום לוקחים ממנו כסף לכרטיס טיסה.

זיוה אגמי-כהן: רק אם הוא רוצה לרכוש כרטיס טיסה.

שבי קורזן: כאשר הוא מגיע עם כסף, הכסף מופקד.

שבי קורזן: אם הכסף נמצא, לוקחים אותו.

זיוה אגמי-כהן: למה את אומרת את זה?

זיוה אגמי-כהן: זה לא נכון.

רן כהן: אז ממה נובע המספר הזה – 15 מיליון שקלים לעלויות טיסה?

זיוה אגמי-כהן: זה ממוצע של 200-250 דולר לטיסה.

שבי קורזן: יכול להיות שזאת לא המדיניות אבל מה שקורה בפועל הוא שדורשים מהעובדים לשלם עבור הטיסה.

רן כהן: חבר הכנסת בן-מנחם, אני מציע שאנחנו נזמין לכאן את שר הפנים ונוודא מה הולך להיות מ-1 בינואר 2005 בעניין ההטסה ובעניין הגבייה ואיך זה הולך להיות מבוצע.

יקי פרידמן: מי שהובא כעובד, המעסיק יהיה חייב לשלם את זה, לא יעזור כלום, כי כך נקבע בחוק.

יקי פרידמן: אבל אדם שנתפס עובד והוא הגיע כמהגר עבודה, מה פתאום שהמדינה תממן את הטסתו?

אמיר גל: אתה מכשיל כאן.

אמיר גל: אנחנו מכירים גם מעסיקים תמימים שמדווחים על העובד כברחן.

אמיר גל: אם זה היה כל-כך פשוט אז היו עושים את זה.

יקי פרידמן: הרי האשרה על שמו.

אמיר גל: האשרה על שמו אבל המעביד אומר שהאדם ברח.

יקי פרידמן: זאת בעיה שלו.

רן כהן: רבותי, אני כבר סיכמתי את העניין הזה.

רן כהן: אנחנו נברר אותו לעומקו בישיבה נפרדת עם שר הפנים והיועץ המשפטי של המשרד.

רן כהן: אני מבקש שמר אפרים כהן, ניצב משנה זיוה אגמי-כהן ומר אמיר גל יהיו באותה ישיבה כדי שנוכל ללמוד מה הולך להיות אחרי 1.1.2005.

זיוה אגמי-כהן: זאת ההתפלגות של חומרי החקירה שמנוהלים ביחידה שלי, היחידה ללוחמה בפשיעה.

זיוה אגמי-כהן: בנתח שמסומן כאן כהסתננות – רוב התיקים נפתחו למסתננים עצמם אבל הוחלט, בסיכום עם פרקליטות המדינה, שאנחנו לא מגישים כתבי אישום נגד המסתננים עצמם אלא רק נגד הישראלים שסייעו להם להסתנן, שזייפו להם מסמכים, שסייעו להם בהברחה, שמצאו להם מקום עבודה כאן וכולי.

זיוה אגמי-כהן: אנחנו לא מגישים כתבי אישום נגד המסתננים, אין לנו עניין בכך.

זיוה אגמי-כהן: אנחנו מעוניינים שהם יטוסו חזרה הביתה ותהליך הגשת כתב אישום לוקח זמן רב מאוד.

זיוה אגמי-כהן: נתח אחר הוא עבירות בהן מעסיקים גובים כספים שלא כדין, לדוגמה מלווים כספים לעובדים מהפיליפינים או לאחרים ולא מחזירים להם את הכסף או לוקחים מהם את הדרכונים.

רן כהן: יש לכם 8,182 חומרי חקירה?

זיוה אגמי-כהן: כן, מאז תחילת המנהלת.

רן כהן: מה קרה עם כל הפושעים האלה?

רן כהן: איפה הם?

זיוה אגמי-כהן: על הסתננות, כפי שאמרתי, בנתח משמעותי מאוד לא מוגשים כתב אישום, בהסכמה עם פרקליטות המדינה.

זיוה אגמי-כהן: בעניין העושק הצלחנו להגיש כמה כתבי אישום.

רן כהן: על עזרה להסתננות לא מגישים כתב אישום?

זיוה אגמי-כהן: על עזרה להסתננות – כן מגישים כתב אישום, אבל לא מגישים כתב אישום כנגד המסתנן.

זיוה אגמי-כהן: המספר הזה כולל גם את המסתננים וגם את המסייעים.

זיוה אגמי-כהן: אני יכולה להגיד שהצלחנו להגיש רק כמות קטנה ביותר, בערך 5-6, של כתבי אישום כנגד מסייעים למסתננים.

זיוה אגמי-כהן: בקטגוריה הזאת רובם הם העובדים עצמם שנכנסים בדרך לא דרך, דרך גבול מצרים.

זיוה אגמי-כהן: בוודאי קראתם לאחרונה בעיתון, נתקלתי בשתי עדויות מזעזעות על רצח במצרים במעבר הגבול.

אמיר גל: מישהו צריך לחשוב על כך שמספר המסתננים יעלה כי הגבול סגור.

אמיר גל: אחרי האסון בטאבה צריך לחשוב מה ניתן לעשות עם אוכלוסיית המסתננים.

אמיר גל: זה מקשה עלינו כמנהלת אבל צריך לראות מה ניתן לעשות בעניין הזה כי היום זאת הדרך להיכנס לארץ.

זיוה אגמי-כהן: יותר מזה, הלחץ של מג"ב בנקודות בהן הם נמצאים גורם לכך שתהיה גם כניסה מירדן.

זיוה אגמי-כהן: לאחרונה נרשמו אצלנו 13 אנשים שנכנסו דרך ירדן.

יקי פרידמן: מסתננים – זה לאו דווקא ממדינות אויב.

רן כהן: זה מעיד במידה רבה מאוד על כשלון מודיעיני וחקירתי משום שאם לא מגיעים למבריחים ולמסייעים להברחה הם ימשיכו במעשיהם.

זיוה אגמי-כהן: המבריחים הם ברובם בדואים.

זיוה אגמי-כהן: הגשנו כתבי אישום נגד הישראלים שסייעו לעובדים להיקלט ולהשתלב כאן.

זיוה אגמי-כהן: העבודה העיקרית צריכה להיות בדרום, של יחידות המשטרה ושל מג"ב, כיוון שמדובר בעבריינים שעושים עבודה מתוחכמת מאוד, עם נשק, עם כיסוי ראש.

זיוה אגמי-כהן: אגב, שתי נשים מסרו עדויות מפורטות מאוד אבל הן לא יודעות איך העבריינים נראים, הן לא יודעות פרטים עליהם והן חרדות מאוד לחייהן.

זיוה אגמי-כהן: אחת מהן תפסה רגליים קרות.

זיוה אגמי-כהן: היא ראתה את אחד הבדואים יורה בשתי נשים ועכשיו היא מסרבת למסור עדות ורוצה לטוס הביתה.

זיוה אגמי-כהן: כך שהחקירה ואיתור העבריינים לא פשוטים כל-כך.

זיוה אגמי-כהן: בעניין הזה הם עושים סיבוב גדול מאוד, גם במצרים, והאנשים גם מתחלפים.

אמיר גל: ואנחנו עוד לא מדברים על הגבול הימי.

זיוה אגמי-כהן: נכון שאלה שנכנסים דרך הגבול הימי לא מסומנים כמסתננים.

זיוה אגמי-כהן: על-פי החוק רק מי שנכנס דרך המדינות שסביבנו נחשב מסתנן.

זיוה אגמי-כהן: מי שנכנס דרך הגבול הימי, על-פי החוק הוא נכנס שלא כדין, הוא לא מסתנן.

זיוה אגמי-כהן: את ההגדרה החוקית צריך לתקן, אני מסכימה.

זיוה אגמי-כהן: עושק – 3% מכתבי האישום הם בנושא עושק.

זיוה אגמי-כהן: בדרך כלל אנחנו מגישים אותם ביחד עם כתבי אישום נוספים על זיוף תיעוד והשגת היתרים במרמה, שזה הנתח המשמעותי ביותר של עבירות המעטפת, באמת ליבת התעשייה.

זיוה אגמי-כהן: השנה עשינו פעילות נרחבת מאוד כלפי תעשיינים, כלפי קבלנים וכלפי חקלאים.

זיוה אגמי-כהן: בחקלאות אני יכולה לספר על חברה אחת לפחות שאנחנו מתעסקים איתה עכשיו, שהתיק נמצא על שולחני, ואני לא מגלה לכם סוד כי זה כבר פורסם, חקלאים שקיבלו כסף במשך 3 שנים תמורת האשרה ונתנו אותה לחברת כוח אדם.

זיוה אגמי-כהן: הם קיבלו 3,000 שקל לעובד, על אף שהחקלאי לא ראה את העובד מימיו.

זיוה אגמי-כהן: במשך 3 שנים החקלאי רק קיבל כסף.

זיוה אגמי-כהן: יש לי את השיקים שלו.

אברהם הראובני: כל הכבוד שתפסתם אותם.

זיוה אגמי-כהן: 15 חקלאים קיבלו כסף במשך 3 שנים תמורת ההיתר הזה.

זיוה אגמי-כהן: חברת כוח האדם הביאה על ההיתר הזה אדם לחקלאות וניידה אותו למקום אחר.

גדעון הוכנברג: כל העניין הוא שהם לא עבדו במקום שבו הם היו אמורים לעבוד.

גדעון הוכנברג: הם מכרו את ההיתר.

זיוה אגמי-כהן: אותו עובד נשאר חשוף למעצר.

רן כהן: כמה כתבי אישום הוגשו כנגד החקלאים במקרה הזה?

זיוה אגמי-כהן: הנושא הזה עדיין נמצא על שולחננו.

זיוה אגמי-כהן: כל התיקים האלה נמצאים בחקירה.

זיוה אגמי-כהן: אין לי עדיין אפילו כתב אישום אחד.

זיוה אגמי-כהן: זה יגיע לכדי כתב אישום בימים הקרובים.

רן כהן: את יכולה להגיד לנו על כמה מדובר?

זיוה אגמי-כהן: אנחנו עובדים בצורה מדגמית.

זיוה אגמי-כהן: לא פשטתי על כל תיקי החקלאים.

זיוה אגמי-כהן: יש המון תיקים.

זיוה אגמי-כהן: יש לי 5 חוקרים.

זיוה אגמי-כהן: אני מדברת על פעילות מדגמית שעשינו בשיתוף עם מר אפרים כהן.

זיוה אגמי-כהן: לקחנו תיקים באופן מדגמי בכל תחום.

זיוה אגמי-כהן: בתחום הקבלנים לקחנו 12 תיקים, כשמתוכם יש לנו עכשיו מוכנים על השולחן 9 כתבי אישום נגד קבלנים.

זיוה אגמי-כהן: תעשיינים – יש לי כבר כתב אישום אחד מוכן.

אפרים כהן: אבל בלי שום קשר לכתבי האישום, אנחנו מבטלים היתרים בינתיים.

אפרים כהן: ברגע שיש שימוע ויש ממצאים, אוטומטית מבטלים את ההיתר, ואחר-כך זה עובר לטיפול כנגד הצד הפלילי.

זיוה אגמי-כהן: להלן דוגמה לאופן שבו היתר לתעשייה מנוצל לטובת הבאת עובדים.

זיוה אגמי-כהן: מאפייה הצהירה שהיא מעוניינת לפתוח קו ייצוא לסין כי היא רוצה ללמוד טעמים שונים וכולי.

זיוה אגמי-כהן: היא ביקשה 20 היתרים וקיבלה 10 עובדים.

זיוה אגמי-כהן: ההיתרים ניתנו תחת הכותרת "טכנולוגי מזון" אבל מה שהם עושים במאפייה זה ללחוץ על הבייגלה, וכמובן שוטפים את הכלים ומטאטאים את הרצפה.

זיוה אגמי-כהן: הם לא יודעים מה זה טכנולוג מזון, לא התקרבו בחיים שלהם למאפייה, לא למדו שום דבר וכולי.

רן כהן: הכול תרמית.

זיוה אגמי-כהן: במקרה הזה יש לנו כבר כתב אישום מוכן.

רן כהן: מהמדגמים שעשיתם על החקלאים, מתוך כמה חקלאים שבדקתם מצאתם את הממצאים הללו?

זיוה אגמי-כהן: נכון לעכשיו יש לי 25 תיקים בעבודה.

זיוה אגמי-כהן: כשיהיו לי כתבי אישום אתה הראשון שתקבל אותם.

אפרים כהן: אנחנו בדקנו את חברות העיבוד החקלאי.

אפרים כהן: למשל בצפון קמה חברה לעיבוד חקלאי ובמקום לתת ל-10 קיבוצים, פה 8 עובדים ופה 9 עובדים, חברת העיבוד הגישה את הבקשה בשמם או בשם הפרויקטים וקיבלה מכסה של 130 עובדים.

אפרים כהן: היא היתה צריכה לתת שירותים לקיבוצים, עם הסכמים שהיו חתומים בין הקיבוץ לבין חברת העיבוד.

אפרים כהן: זה מקובל עליי, מצוין.

אפרים כהן: אבל בתוך זה, הם לא נתנו שירות לקיבוצים האלה אלא הפכו למעין חברת כוח אדם שמספקת עובדים לגורמים אחרים תמורת שכר תיווך.

אפרים כהן: ואז מייד באה המכה – ביטול מיידי של ההיתרים.

אברהם הראובני: אתם ביטלתם רשיונות?

אפרים כהן: לחלק מהם בוטלו הרשיונות.

אפרים כהן: לחלק מהם הובא לידיעתם שאנחנו לא רוצים להרוס, בגלל שהם התחייבו כלפי אחרים לתת להם את השירות ואני לא רוצה להרוס את החקלאות, לכן אפשרנו להם להמשיך.

אפרים כהן: כמובן שהנושא נמצא עדיין בבדיקה פלילית.

אפרים כהן: אבל מצד שני, הודענו שבשנת 2005 הם לא יקבלו אף היתר.

אפרים כהן: צריך לקבל גם החלטה נבונה ומושכלת, לא לתת מכה ולהרוס ענף.

אברהם הראובני: הרי זה בלוף אחד גדול.

אברהם הראובני: מה שאתם עושים הוא בסדר, אני רוצה שתמשיכו הלאה.

זיוה אגמי-כהן: אנחנו בהחלט עובדים בשיתוף פעולה מצוין.

רן כהן: האם 25 התיקים הם כל התיקים שבדקתם, או 25 התיקים זה כבר כאשר מצאתם ממצאים?

זיוה אגמי-כהן: אלה תיקים בהם מצאנו ממצאים מחשידים.

זיוה אגמי-כהן: למשל אצל הקבלנים בדקנו כ-200 היתרים ומהם הוצאנו 12 כתבי אישום.

זיוה אגמי-כהן: היו גם תיקים חשודים שנגנזו.

זיוה אגמי-כהן: עיכובי דרכונים – לא מזמן יצאתי לפעילות עם יחידה בדרום.

זיוה אגמי-כהן: הגענו לאחד השדות ומצאנו שם עובדים תאילנדים.

זיוה אגמי-כהן: שאלתי אחד מהם איפה הדרכון שלו והוא סיפר לי בעברית קלוקלת שהדרכון נמצא אצל המעסיק.

זיוה אגמי-כהן: "למה הוא לא אצלך?" "בעל הבית לא נותן".

זיוה אגמי-כהן: אגב, כל העובדים היו חוקיים אך הדרכונים לא היו אצלם.

זיוה אגמי-כהן: הבאנו אותם למשרדים, אילצנו את המעסיק לבוא אלינו ואז הסתבר שאותו אדם מעכב 33 דרכונים ברשותו והפך להיות חברת כוח אדם והוא מנייד את העובדים, הוא מביא ומזיז והקים חברה משלו.

זיוה אגמי-כהן: הוא חקלאי ללא עבר פלילי.

אברהם הראובני: אין לו 33 הקצאות.

זיוה אגמי-כהן: אין לו.

רן כהן: אבל זאת עבירה.

רן כהן: עכשיו כן יוגש נגדו כתב אישום.

זיוה אגמי-כהן: עלינו על זה בבדיקה שגרתית של עובדים, שבמקרה הזה הם תמימים.

זיוה אגמי-כהן: אנחנו לקחנו אותנו כיוון שרצינו שהמעסיק שמחזיק את הדרכונים שלהם יבוא אלינו ושנוכיח את הקשר בין העובדים לבין המעביד.

זיוה אגמי-כהן: העסקה ללא היתר: זה תחום העיסוק של מר אפרים כהן.

זיוה אגמי-כהן: אנחנו התחלנו את הדרך ביחד, בהתחלה עם הרבה מאוד צוותים.

זיוה אגמי-כהן: כל חומר חקירה שהיה ברשותנו העברנו לו.

זיוה אגמי-כהן: אני מוכרחה להגיד שהנושא הזה בהתחלה היה מאוד לא מסודר, חלק מהחומרים נכנסו רק אחרי שנה או שנתיים בגלל פעילות לא מוסדרת, אבל מתחילת שנת 2004 הנושא הזה מוסדר מאוד, לרבות הכשרת סיירים, לרבות הכללת טופס מיוחד, בשיתוף המחלקה המשפטית של מנהלת עובדים זרים, שמפרט איך מזהים עובד, איך מזהים יחסי עובד-מעביד, כדי ששוטר שרואה את זה יוכל לזהות ולרשום את זה.

זיוה אגמי-כהן: חלק מהתיקים אנחנו חקרנו והעברנו אליהם.

זיוה אגמי-כהן: בכל מקרה, התביעה היא של משרד העבודה ולא שלנו, למעט חלק קטן מהתיקים – השנה היו לנו 200 תיקים.

זיוה אגמי-כהן: אבל רוב התיקים הם של משרד העבודה.

רן כהן: מה קורה עם נושא הזיהוי על-ידי כרטיס מגנטי?

רן כהן: זה מתקדם בכלל?

אמיר גל: אני לא יודע לענות לך.

רן כהן: כשיבוא לכאן שר הפנים אנחנו נשאל אותו על העניין הזה.

זיוה אגמי-כהן: אתם רואים את הנתונים על סוגי מודיעין, סך כל הידיעות בחלוקה לסוגי עבירות.

זיוה אגמי-כהן: כמו שאתם יודעים, הפעילות שלנו מתבססת על פעילות מודיעינית.

זיוה אגמי-כהן: נתח משמעותי ממנה – 88% – זה ידיעות אודות שוהים בלתי חוקיים ומקומות הִמַצְאָם.

זיוה אגמי-כהן: אנחנו לא נכנסים לשום מקום בלי שיש לנו מידע מוקדם על השוהים.

רן כהן: זאת אומרת, זה מהשטח.

רן כהן: אתם הולכים למקום בו הם גרים, לאיפה שהם יוצאים לעבודה או מחפשים עבודה.

זיוה אגמי-כהן: לרוב אנחנו מחפשים אותם בבתים.

זיוה אגמי-כהן: המידע המודיעיני על עבירות פליליות בתחום שבו אני מתעסקת הוא מועט יחסית.

זיוה אגמי-כהן: לכן הכמות שאנחנו הצלחנו לחשוף אגב פעילות יזומה שלנו היא נתח משמעותי.

רן כהן: אין שום קשר בין כל הממצאים האלה לבין חשד לפעולות טרור או קשר לארגוני טרור או דברים מן הסוג הזה?

זיוה אגמי-כהן: כל מידע מן הסוג הזה עובר ישירות לארגונים הרלוונטיים.

רן כהן: ואז כבר לא מדובר על עובדים זרים בלתי חוקיים אלא על שוהים מסוג אחר.

זיוה אגמי-כהן: הידיעות האלה מתייחסות לשנת 2004.

זיוה אגמי-כהן: חשוב לי להדגיש את התוצאות החיוביות – 62% מתוך אלה שטופלו.

זיוה אגמי-כהן: הנתון הזה יראה לכם איזה שינוי מגמה וקושי שנוצר לנו.

זיוה אגמי-כהן: בעת הקמת המנהלת אחוז הגילוי שלנו היה גבוה יותר, כי היה קל הרבה יותר להגיע אליהם.

זיוה אגמי-כהן: היום כמות העובדים קטנה יותר, ההרתעה גבוהה יותר, הם מסתתרים טוב יותר, בדירות אנחנו לא מוצאים 10 ו-20 עובדים אלא מוצאים אחד או שניים, הם מחליפים דירות לעתים תכופות.

זיוה אגמי-כהן: בקיצור, היום הקושי משמעותי מאוד.

זיוה אגמי-כהן: הם מתחפשים לנזירות, לכמרים, לחרדים, לבעלי משפחות.

זיוה אגמי-כהן: יש כמובן כל מיני החלטות מדיניות, למשל שאנחנו לא עוצרים משפחות עם ילדים.

אמיר גל: ומקרים הומניטריים.

זיוה אגמי-כהן: ולא ניגשים לבתי כנסיות או למוסדות חינוך או לבנקים או ל-change.

זיוה אגמי-כהן: הכול עושים במרב הרגישות.

זיוה אגמי-כהן: לכן גם יש לנו קשיים מרובים.

עינת אליאב: אני רוצה להגיד שיש המון מעצרים סמוך ללשכות משרד הפנים וכאשר עובדים הולכים להסדיר אשרות תופסים אותם שם.

קריאה: וגם ליד משרד החוץ.

זיוה אגמי-כהן: ליד משרד החוץ היו 2 מקרים בלבד.

זיוה אגמי-כהן: התוצאות של תהליכי העבודה: חשוב לי מאוד להציג את זה משום שבשנת 2004 חל מפנה או שינוי משמעותי מאוד בדפוסי העבודה שלנו.

זיוה אגמי-כהן: עשו סדר בדברים, המחשוב התארגן היטב, נהלים הוסדרו היטב, המעצרים, הטפסים, כל נושא הזכויות, כל המידע, כל הטפסים מכל הסוגים מתורגמים עכשיו ל-14 שפות ומופצים בכל מתקני המעצר.

זיוה אגמי-כהן: התחלנו בשינוי משמעותי מאוד.

זיוה אגמי-כהן: אפשר גם לראות את התוצאות של תהליכי העבודה.

זיוה אגמי-כהן: ממוצע המורחקים בחודש עומד היום על 1,691, במקום 2,200 בשנה הקודמת.

זיוה אגמי-כהן: ממוצע ימי מעצר לעצור ירד בצורה דרמטית, הוא עומד על 15.6 ימים במקום 30 ימים ויותר.

זיוה אגמי-כהן: אחוז העצורים מכלל הנבדקים ירד ל-48%, שזה גם כן ירידה דרמטית.

רן כהן: תודה רבה לניצב משנה זיוה אגמי-כהן.

רן כהן: בבקשה מר אפרים כהן.

אפרים כהן: אדוני היושב-ראש, כשקיבלתי את האחריות על היחידה הייתי צריך לקבוע לי סדרי עדיפויות.

אפרים כהן: העדיפות הראשונה היא לתת שרות לאזרח ולתת מענה לכל הפונים בנושא עובדים זרים.

אפרים כהן: זה מחייב לעשות סדר בענפי הבניין, החקלאות, התעשייה והסיעוד.

אפרים כהן: אני עוסק היום בכל נושא האכיפה.

אפרים כהן: האגף מונה 128 מפקחים שעוסקים באכיפת חוקים סוציאליים.

אפרים כהן: התברר לי שהיתה ריכוזיות במקום אחד של כל התיקים מהמחוזות.

אפרים כהן: על-פי המבנה הארגוני העובדים מחולקים למחוזות: צפון, דרום, ירושלים ותל-אביב אבל הכול התרכז למקום אחד.

אפרים כהן: התברר לי שבתהליך הבירוקרטי הזה הצטברו אלפי תיקים, שהמתינו שנה ואף שנתיים.

אפרים כהן: אני מאמין בהרתעה ולשם כך צריך תגובה מיידית.

אפרים כהן: כאשר אתה מטפל בתיק אתה צריך לטפל בעובד ובמעסיק ולתת תגובה מיידית, אבל אחרי שנתיים או אחרי שלוש שנים להתחיל להגיב – זה נראה לא רציני.

אפרים כהן: לפיכך התקבלו שתי החלטות.

אפרים כהן: גייסתי עורכת-דין, לכל מחוז הוקצו עורכי-דין, והואצלו סמכויות לכל אחד מהמחוזות.

אפרים כהן: במקום לעשות ריכוז במקום אחד, כל מחוז יפעל בעצמו: מחוז הצפון יפעל בכל התיקים שהוא אוכף ואותו דבר באר-שבע והנגב, ירושלים והדרום, ותל-אביב והמרכז.

אפרים כהן: כפי שהאצלתי סמכויות בנושא היתרים, יש האצלת סמכויות למחוזות לטפל בצורה עצמאית בהגשת כתבי אישום לבתי-המשפט.

אפרים כהן: הפרטה מוחלטת.

אפרים כהן: במקום לעשות ריכוזיות אחת של 15 עורכי-דין, של קבוצת עובדים שיטפלו בתיק ויחליטו אם הוא יילך לתביעה או לברירת קנס.

אפרים כהן: התהליך הזה התחיל לפני חודשיים וכבר התחלנו לראות תוצאות.

אפרים כהן: לפני כן הצטברו במערכת 8,000 תיקים.

אפרים כהן: לא ראיתי שיש גבייה גבוהה מאוד בנושא הזה, וגם הגשת כתבי אישום היתה איטית מאוד.

אפרים כהן: בשנת 2004 ובחלק משנת 2003 הוגשו 943 כתבי אישום; מספר התיקים שהסתיימו בבתי המשפט מגיע ל-245 103 – כלומר 388; סך הכול נגבו על-פי החלטת בתי-המשפט כ-17 מיליון שקלים.

אפרים כהן: זה מבחן התוצאה שלי.

אפרים כהן: עכשיו אנחנו פועלים בצורה אינטנסיבית.

אפרים כהן: החלטתי להתחיל לעבוד על התיקים שנמצאים בקנה כדי לזרז אותם ולטפל במעסיקים.

אפרים כהן: הקנסות הם לא מבוטלים.

אפרים כהן: יש מעסיקים שצריכים לשלם 30,000 שקל, 40,000 שקל, בלי בית-משפט אלא רק על-ידי הטלת קנסות.

אפרים כהן: אני מקווה שבעוד חודש אוכל לדווח על תוצאות גם בעניין הזה.

יקי פרידמן: אלה קנסות שהוטלו או שנגבו כבר?

אפרים כהן: זה גובה הקנסות שהטילו בתי-המשפט.

רן כהן: רבותי, אני רוצה להודות לסוקרים שלנו, בעיקר לניצב משנה זיוה אגמי-כהן ולמר אפרים כהן, ולכל הנוכחים.

רן כהן: אני חושב שהדיווח הזה הוא משמעותי מאוד משום שעל-פי מה שלמדנו היום המערכת הזאת מתנהלת באופן יעיל הרבה יותר, הייתי אומר גם תוך כדי רגישות של המערכת, וזה בעל חשיבות גדולה מאוד.

רן כהן: קודם היתה לי ביקורת קשה מאוד על הגירוש של העובדת ההודית אז אני מוצא לנכון גם לשבח על שהדבר הזה נעשה.

רן כהן: אני חושב, מר אפרים כהן, שמגיעה לכם כל ההערכה על הכניסה המסיבית יותר לחקירה ולבדיקה ולהגשת כתבי אישום כלפי כל העבריינים שמסתובבים בשוק הזה.

רן כהן: זה שוק שמסתובבים בו עבריינים נגד המדינה ונגד העובדים הזרים ונגד הקבלנים ונגד החקלאים ונגד עובדי הסיעוד, זאת עבריינות איומה ונוראה.

רן כהן: אני חושב שמה שאנחנו מצפים כוועדה זה שאתם תגבירו את האכיפה של החוק כנגד עבריינים בנושא עובדים זרים ושתפעלו בצורה מהירה הרבה יותר, משמעותית הרבה יותר, נוקשה הרבה יותר כי זה ישלים את הצעדים שאתם עושים לניקוי ולטיהור של התחום הזה.

אברהם הראובני: קודם כול, אני חייב להודות להם ולברך אותם על מה שהם עושים.

אברהם הראובני: יש לי רק בעיה אחת:

אברהם הראובני: אתם לא מפרסמים את מה שאתם עושים.

אברהם הראובני: אילו הציבור היה יודע שאתם מבטלים רשיונות להחזקת עובדים זרים כיוון שלא משלמים משכורת בזמן, כיוון שעושים חוכמולוגיות בכסף וכל הדברים שנאמרו כאן, הוא היה נזהר.

רן כהן: אנחנו ננסה לפרסם את זה היום.

אברהם הראובני: אני מדבר על הציבור הקטן שלנו, של החקלאים.

אברהם הראובני: אתם לא מתארים לעצמכם מה שההרתעה עושה.

אברהם הראובני: אנשים מפחדים פחד מוות.

אברהם הראובני: אחרי הישיבה הזאת אני הולך להוציא חוזר לחקלאים שלנו.

אברהם הראובני: 25 אנשים שנחקרים היום בעניין הזה, בשל החוכמולוגיה שהם עשו עם הרשיונות – אם אנשים יידעו מחר בבוקר שעלו על העניין הזה – כי בין החקלאים כל אחד יודע על כך – תהיה לזה משמעות גדולה מאוד.

רן כהן: היום, גם כתוצאה מהישיבה הזאת, נודיע גם על הממצא שמר אפרים כהן מסר כאן, על כ-100 מעסיקים שנשללה או תישלל מהם האפשרות לקבל עובדים זרים בעקבות מעשי עבריינות, וגם על כך שנמצאו כ-25 חקלאים שקיבלו היתר לעובדים זרים ועשו בהם סחר והיום תיקיהם נמצאים בהכנה לכתבי אישום.

אפרים כהן: אני אמציא לכם גם דוח מפורט.

יקי פרידמן: בכדי לנסות להמשיך לייעל את העבודה אני רוצה לומר שיש תופעה, שהעלינו אותה בזמנו בישיבה עם כבוד היועץ המשפטי לממשלה מר מני מזוז, בעניין תקנות למעבר עובדים שהגיעו באשרות תעשייה אל ענף הבנייה.

אפרים כהן: זה בוצע.

רן כהן: סיכמתי עם יושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה, חבר הכנסת אמנון כהן, שאנחנו נקיים ישיבה משותפת של שתי הוועדות על נושא ניוד עובדים מתחום אחד לאחר בניגוד לרשיונות שהם קיבלו.

רן כהן: מאחר ואני מכיר את כל מי שמטפל בנושא הזה, כולם אנשים הגונים וישרים ועושים עבודה טובה, הצעתי לו שנביא את זה לשולחן, נבדוק את הדברים, נשמע את הטענות ונבחן גם מה התשובות.

רן כהן: אבל אני לא אפתח את הנושא הזה כעת לדיון בסוף הישיבה.

רן כהן: הישיבה הסתיימה.

רן כהן: אני מודה לכם מאוד.

רן כהן: אנחנו ניפגש בישיבה הבאה בשבוע הבא.