הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 4, 2003-06-17 13:30

רן כהן: אני פותח את הישיבה.

רן כהן: אני מקבל בברכה את ממלא מקום ראש הממשלה ושר התעשיה, המסחר והתעסוקה אהוד אולמרט ואת סגנו, סגן השר, מיכאל רצון.

רן כהן: אנו מקדישים ישיבה זו במיוחד לנושא עובדים זרים בענף הבנייה על הבעייתיות שיש בנושא הזה.

רן כהן: אדוני השר, ברשותך, אני חייב לפתוח באיזה שהן שתי פתיחות קצרות.

רן כהן: הופיע השבוע הדוח השנתי של משרד המדינה האמריקני בנושא סחר בבני אדם.

רן כהן: למרות, שהיטיב איתנו הדוח הקודם בנושא סחר בנשים, הוא עדיין מחמיר איתנו מאד בנושא הזה והוא מגדיר זאת כך: "גם השנה נותרה ישראל בדרגה השניה.

רן כהן: חלה הידרדרות חמורה בכל הנוגע לסחר במהגרי עבודה בישראל".

רן כהן: אקרא ממש משפט אחד נוסף: "חברות בניין ובעלי עסקים אחרים הביאו מהגרי עבודה מסין, מבולגריה, לעבוד בישראל בתנאים של עבדות ושיעבוד וכו'.

רן כהן: הממשלה צריכה להגביר את מאמציה ולתבוע את סוחרי האדם בשנה הקרובה.

רן כהן: על הממשלה לאכוף את חוקי העבודה, להגן על זכויות מהגרי העבודה ולרסן את מעשי המרמה הקשורים להנפקת אשרות עבודה".

רן כהן: בהקשר לעניין הזה, אני חייב לומר משהו בעקבות הסיור המאלף והמדהים שלשום, שארגן ניצב גנות, ובהזדמנות זו אני מברך אותו פעם שניה לרגל התמנותו לנציב שירות בתי-הסוהר.

רן כהן: לדעתי, זה היה סיור שהיה בנוי משני מרכיבים שכל אחד הוא "שוֹק" יותר גדול מהשני.

רן כהן: נושא אחד הוא: המערכת האדירה שמורכבת מכל העבריינות האדירה שמתקיימת סביב העובדים הזרים, שמורכבת מזיופי אשרות ומזיופי העברות ותשלומים בעד עובדים בארצות המוצא שלהם לקבלנים שמתחלקים בכספים הללו ולעבודה של מאפיה שלמה שנרקמת סביב העניין הזה, כשאתה רואה שבעצם העובדים הזרים הם כמעט המרכיב האחרון בתוך כל התופעה כי יש פה מערכת אדירה מסביב.

רן כהן: נושא שני הוא: חיי הזוהמה הנוראיים שבהם האוכלוסיה הזו חיה.

רן כהן: אדוני השר וחבר הכנסת רצון, זה לא יתואר.

רן כהן: זה פשוט מחריד.

רן כהן: אפשר לומר משפט אחד: באמת לא בשביל זה הקמנו את מדינת היהודים, שכך נתייחס לאנשים שאנו הבאנו אותם במו ידינו.

רן כהן: תפקיד ועדה זו לעשות הכל, בסיוע, כמובן, ובעזרה גם לממשלה כדי שאנו נרד מהרשימה השחורה הזו של המדינות שבהן מתקיים סחר בבני-אדם.

רן כהן: נדמה לי, שאחד היעדים שהיום הושמו בראש מעייני מינהלת ההגירה הוא לטפל גם בעבריינים מהצד של המעסיקים, היבואנים, הזייפנים וכו'.

רן כהן: אנו נעשה את הכל, כדי שמדינת ישראל תהיה ראויה לערכים ולנורמות שלה.

רן כהן: הם רשומים באותיות קידוש לבנה במגילת העצמאות ובספר החוקים, ואני מקווה שנעמוד בזה.

רן כהן: הישיבה היום מיועדת בעיקר לנושא: עובדים זרים בענף הבניה.

רן כהן: אני מציע שנהיה מאד תכליתיים, מכיון שהזמן של כולנו קצר מאד ואנו גם רוצים להגיע לפתרונות.

רן כהן: נבקש מאלוף (במיל') יהודה שגב מהתאחדות הקבלנים להציג את העניין ואת עיקר הנתונים או המרכיבים, כלומר להציג בפני הוועדה והשר את הממצאים העיקריים שבהם אתם נתקלים ומה הם, וגם את התכנית אתם הכנתם לפתרון, משום שאנו הולכים במקביל: איך להגיע למצב שבו יהיו פה עובדים זרים במינימום ההכרחי אבל איכשהו מכסימום ישראלים בענפים שבהם עובדים, כי המטרה העיקרית של כולנו היא השמה בעבודה של ישראלים?

אפרים כהן: אדוני היושב ראש, לפני כשבוע התקיימה פה ישיבה בנושא כאוב: הנושא הסיעודי.

אפרים כהן: אמרתי, שאני מעריך שתוך יומיים או שלושה ימים אנו ניערך, ואז אמרו שאני אופטימיסט ולא ריאלי.

אפרים כהן: אני שמח להודיעך, שהנושא מבוצע.

אפרים כהן: יצאו הודעות בתקשורת.

אפרים כהן: יש משרד.

אפרים כהן: יש היתרים לעובדים סיעודיים.

רן כהן: מצויין.

רן כהן: אני מודה לך.

רן כהן: דרך אגב, זו תשובה למאמר שהופיע לפני שבוע ותקף גם אותי וגם את שר הרווחה.

רן כהן: שר התעשיה, המסחר והתעסוקה אהוד אולמרט: אני לא שר הרווחה.

רן כהן: כששנינו אמרנו שאנו רוצים עבודה של ישראלים בסיעוד, הופיעה כותרת של מאמר בעיתון "מעריב": "בעד עבודה פיליפינית".

רן כהן: הנה, הגענו לציונות.

רן כהן: היום, הופיע מאמר תשובה שלי.

רן כהן: אני מקווה, שאנו נעשה מאמץ בעד עבודה ישראלית.

רן כהן: יהודה שגב, יש לך עשר דקות מכסימום.

יהודה שגב: ברשותכם, ברצוני לפתוח ולומר שהענף שלנו הוא ענף שמתקרב ל-10% מהתוצר.

יהודה שגב: מאתיים אלף משפחות ישראליות מתפרנסות מענף הבניה והתשתית במדינת ישראל.

יהודה שגב: בענף הבניה והתשתית, מעבר למאתיים אלף הישראלים העובדים בו, יש בעיה קשה של עובדי כפיים ב"עבודות רטובות": תפסנות, ברזלנות, ריצוף וטיח.

יהודה שגב: אלה עבודות קשות, שמ-1967 לא עובדים בהן ישראלים, ואני לא מדבר על ההסטוריה.

יהודה שגב: ביום בהיר אחד נעלמו 60 אלף פלשתינאים, וממשלת ישראל החליטה לתת במקומם עובדים זרים.

יהודה שגב: מכאן אני רוצה לצאת לנושא.

יהודה שגב: בסוף שנת 2001 היו לנו 41 עובדים זרים על הפיגומים.

יהודה שגב: ממשלת ישראל הודיעה לנו שיש 300 אלף מובטלים ו-300 אלף עובדים בלתי-חוקיים והמשוואה לא מתכנסת: "נא טיפולכם", ולכן "מורידים לכם 15 אלף עובדים".

יהודה שגב: מה הפתרון?

יהודה שגב: קרא לנו ראש הממשלה ואמר: "הפתרון הוא: פלשתינאים".

יהודה שגב: ביום אחד קלטנו 9,000, ובתהליך של זמן קלטנו 14 אלף.

יהודה שגב: חברים, אני רוצה לפתוח עם הפלשתינאים.

יהודה שגב: 74 יום אין פלשתינאים.

יהודה שגב: יש 14 אלף פלשתינאים בענף הבניה והתשתית, ואין תחליף.

יהודה שגב: הנזקים הם בלתי יתוארו.

יהודה שגב: אדגים את העניין הזה.

יהודה שגב: חתמו הסכם שלום עם טאבה?

יהודה שגב: אמרו: פותחים?

יהודה שגב: יום אחד נכנסו פלשתינאים, והקבלנים התארגנו.

יהודה שגב: קבלן הזמין 30 מערבלים לעשות בטון, ולא מגיעים הפלשתינאים.

יהודה שגב: מה לעשות עם הבטון הזה?

יהודה שגב: האם לשפוך אותו לכביש?

יהודה שגב: ! מי משלם את המחיר?

יהודה שגב: אין פתרון במקומם.

יהודה שגב: אני חוזר לעובדים הזרים.

יהודה שגב: 30 אלף עובדים - אמרו לנו: "תחיו איתם".

יהודה שגב: יש לנו היום 16 אלף עובדים זרים על הפיגומים, ואנו נטחנים בביורוקרטיה של משרד העבודה, משרד הפנים, משרד האכיפה במשרד העבודה ומשטרת ההגירה.

יהודה שגב: בסוף 2002 קיבלנו את ההקצאות של 2002.

יהודה שגב: אנו עכשיו ביוני, ועדיין לא קיבלנו את ההקצאות שהתחייבו בפנינו לתת לנו את 2003.

יהודה שגב: בינתיים, יש פרוייקטים.

רן כהן: לפי מכתבכם, מתוך 30 אלף אישורים יש 21 אלף.

יהודה שגב: תיכף אעשה סדר במספרים.

יהודה שגב: על הפיגומים יש 16 אלף, ואנו לא מסוגלים לעבוד.

יהודה שגב: נקעה נפשנו.

יהודה שגב: כל יום בין 2 ל-6 קבלנים פושטים את הרגל, סוגרים את החברות והולכים לצד היאוש.

יהודה שגב: אנו לא יכולים יותר.

יהודה שגב: יום, יומיים, שבוע, שבועיים, חסרים 20 אלף - בסדר.

יהודה שגב: אבל, חסרים 14 אלף פלשתינאים וחסרים עוד 14 אלף עובדי כפיים אחרים, ובכוונה אינני אמר מהו המספר.

יהודה שגב: אי-אפשר לנהל ענף של 10% מהתוצר בצורה כזו.

יהודה שגב: מה אתם רוצים?

יהודה שגב: לאן אתם רוצים להוריד את הענף הזה?

יהודה שגב: אמרו לנו: "חברים, ציונות.

יהודה שגב: תקחו עובדים ישראלים", ואמרנו: "נעשה עובדים ישראלים".

יהודה שגב: באוקטובר 2001 הגשתי תכנית לממשלת ישראל לגבי עובדים ישראלים, והתכנית סוכמה.

יהודה שגב: לשמחתי, משרד העבודה לא טיפל בזה אלא משרד האוצר שהוביל עבודה נפלאה.

יהודה שגב: ב-17 ביוני 2003 התכנית לא יוצאת לפועל.

יהודה שגב: כל מה שאנו היינו צריכים להתחייב - עמדנו בו, וכל מה שהמדינה צריכה להתחייב - לא עומד.

יהודה שגב: דוגמאות: התחייבנו שנשלם שכר הוגן של 6,200 שקל ברוטו לעובד בניין מתחיל, שניתן מענק התמדה אחרי 12 חודשים במשכורת 13, וכן ניתן מסלולים ומלגות למי שרוצה ללכת ללמוד.

יהודה שגב: הקבלנים יתנו מלגות ללימודים.

יהודה שגב: מה ביקשנו מהמדינה?

יהודה שגב: "תשלמו".

יהודה שגב: אמרו: "אנו ניתן לכם תמריץ של אלף שקל על כל ישראלי שתקלטו", וזה עבר בחקיקה בכנסת.

יהודה שגב: היו"ר רן כהן: האם זה לעובד או למעסיק?

יהודה שגב: זה למעסיק.

יהודה שגב: זה עבר בחקיקה בכנסת בדצמבר, וזה לא מבוצע.

יהודה שגב: אין הוראת ביצוע של ביטוח לאומי.

יהודה שגב: התחייבתי לעובד על 6,200 שקל על סמך אלף השקל האלה.

יהודה שגב: מה לעשות?

יהודה שגב: הא םלחכות להוראות הביצוע?

יהודה שגב: התחייבו לתת דמי אבטלה, מענק אבטלה ודמי לימודים.

יהודה שגב: אנשים צריכים ללמוד חצי שנה.

יהודה שגב: מי משלם להם?

יהודה שגב: האם אתם יודעים איזו ויה-דלרוזה צריך לעבור אדם כזה כדי לקבל את מענק האבטלה הזה?

יהודה שגב: ! אם הוא 12 שנות לימוד, אם הוא 11.5 שנות לימוד, אם הוא בן 24 או בן 23.

יהודה שגב: אף אחד במדינה לא יודע איך לבצע את החוקים שחוקקו לפני שבוע.

יהודה שגב: למרות הכל, קלטנו 1,600 ישראלים בלי הביורוקרטיה של כל המשרדים למיניהם, ו-1,100 מהם מהאוכלוסיה הערבית.

יהודה שגב: אנו נמשיך לקלוט.

יהודה שגב: פתחנו שני קורסים עם עזרה ובלי עזרה של אנשים.

יהודה שגב: אבל, אלה 1,600 איש, ואנו צריכים 45 אלף: 30 אלף זרים ועוד 14 אלף פלשתינאים שהיו לנו על הפיגומים.

יהודה שגב: מי יעבוד?

יהודה שגב: אנו נכנסנו לתכנית אמיתית והראינו הוכחות שאנו מכשירים ישראלים.

יהודה שגב: אבל, בצד השני זה לא 'נוסע'.

יהודה שגב: אמרו לנו: "יש פה 300 אלף מהגרים בלתי-חוקיים.

יהודה שגב: תקחו מפה".

יהודה שגב: אנו מוכנים לקחת מפה.

יהודה שגב: כל מי שעוסק בעניין הזה יעיד שזה לא עובד.

יהודה שגב: עובדה, שעכשיו ב-16 בחודש וזה לא עובד.

יהודה שגב: אנו רוצים פתרון לעובדים.

יהודה שגב: לא מעניין אותנו אם אלה עובדים זרים, פלשתינאים או ישראלים.

יהודה שגב: אנו נוכל לעשות את הכל.

יהודה שגב: בסופו של דבר, זו פרנסה.

יהודה שגב: אסיים במשפט אחד קשה: עד עכשיו, פגענו בפרנסה של הקבלנים.

יהודה שגב: עכשיו, אנו פוגעים גם בגאווה של הקבלנים.

יהודה שגב: הם מפסידים כספים, והם מתביישים לבוא ולהגיד "אנו פושטים את הרגל ופושטי יד".

יהודה שגב: זה לא אחד, לא שניים ולא שלושה.

יהודה שגב: השילוב הקטלני הזה של קבלנים שפגעת להם בפרנסה ובגאווה - לא עוד.

יהודה שגב: אנו לא יכולים יותר.

יהודה שגב: אני אומר לכם, שאני לא יודע לעצור את הקבלנים: לא מצעדי הייאוש ולא מצעדי מחאה.

יהודה שגב: אי-אפשר להמשיך בצורה הזו.

יהודה שגב: תתנו מענה ולא ביורוקרטיה.

יהודה שגב: לא מעניינות אותי השביתות במשרד העבודה.

יהודה שגב: ממלא מקום ראש הממשלה קרא לנו וקיים איתנו דיון ומיד אחריו הלכנו למנכ"ל וישבנו ארבע שעות, ובסך-הכל היינו שש שעות אצל השר והמנכ"ל.

יהודה שגב: סיכמנו סיכומים.

יהודה שגב: זה לא 'נוסע'.

יהודה שגב: זה לוקח זמן.

יהודה שגב: זו ביורוקרטיה.

יהודה שגב: אנו לא יכולים לחכות לזה.

יהודה שגב: עכשיו מדברים איתנו על פתרון אולי בסוף אוגוסט.

יהודה שגב: על מה אתם מדברים?

יהודה שגב: ארבעה חודשים אנו משותקים.

יהודה שגב: אנו לא יכולים לעמוד בזה.

יהודה שגב: אמרו לנו שעד ה-30 ביולי יקצו לנו את ה-9,000 שמגיע, שאנו צריכים לקבל עד ה-30 באוגוסט.

יהודה שגב: אחר כך יתחיל הרצל גדז' לעבוד, ובינתיים ניצב גנות כן יכנס או לא יכנס.

דובר: בינתיים, הוא לא עובד.

יהודה שגב: הוא עובד.

יהודה שגב: בחלק מהמקומות הוא עובד, ובחלק מהמקומות הוא לא עובד.

יהודה שגב: הוא עושה את עבודתו, אבל הוא עושה לנו נזקים.

רן כהן: הוא עובד.

רן כהן: הם באים בטענות שהוא עובד יותר מדי.

רן כהן: יהודה שגב: נכון.

רן כהן: נכבדיי ומכובדיי, השורה התחתונה היא: אנו רוצים פתרון.

רן כהן: אתם רוצים ישראלים - אנו מרימים והרמנו את הכפפה והבאנו הוכחה.

רן כהן: הדברים ברורים.

רן כהן: אמרת שיש 16 אלף על הפיגומים.

רן כהן: כמה עובדים זרים יש בכל ענף הבניין?

יהודה שגב: בכל ענף הבניין בסוף 2002 היו 34 אלף עובדים.

רן כהן: ה-34 אלף הם החוקיים והבלתי-חוקיים.

יהודה שגב: אני מדבר איתך על החוקיים ולא על לא-חוקיים - 34 אלף.

יהודה שגב: להערכתנו, 4,000 - ניצב גנות בפעולות שהוא עשה פלוס האיום של המלחמה פלוס החגים פלוס זה שהם סיימו את הויזות שלהם - הלכו.

יהודה שגב: יש 6,000 שלפי הרישומים שלנו נמצאים בחו"ל ועדיין רשומים בענף הבניה.

יהודה שגב: זה תהליך שבמשרד הפנים, במשטרת ההגירה ובמשטרת ישראל טוחנים אותנו.

יהודה שגב: השורה התחתונה: לא מזכים.

יהודה שגב: יש לנו 8,000 נוטשים פה בארץ, ולגביהם היה סיכומים והלכנו לבג"ץ ויגידו לי "50%" ו"עד 50%".

יהודה שגב: לא חשוב מה.

יהודה שגב: תטפלו בעניין.

יהודה שגב: אנו נמצאים בקצה.

יהודה שגב: בפועל, בסקר האחרון שאני עשיתי, מדובר ב-16 אלף עובדים.

רן כהן: אני חושב שהבנתי את הזעם, ולא כל כך הבנתי את המספרים, למרות שיש לי את הציון הכי גבוה באוניברסיטה בסטטיסטיקה.

רן כהן: היו 34 אלף, ו-4,000 מאלה עזבו ונשארו 30 אלף.

יהודה שגב: עוד 6,000 עזבו כבר מקדמת דנה, ואין להם תחליף.

רן כהן: האם זה מתוך 30 אלף?

יהודה שגב: זה מתוך 34 אלף.

יהודה שגב: היו"ר רן כהן: אם כך, נשארו 24 אלף.

יהודה שגב: יפה.

יהודה שגב: יש עוד 8,000 נוטשים, שלהערכתנו חלקם הגדול נמצא פה בארץ.

רן כהן: הבנתי.

רן כהן: אבל, זה 24 אלף מתוך 30 אלף.

הרצל גדז': אם ימצאו את ה-24 אלף שם, זה בסדר.

יהודה שגב: דרך אגב, יש פה רק שני קבלנים, ואני מבקש לתת להם רשות דיבור.

רן כהן: תנו לי לסדר את הדברים.

רן כהן: אני רוצה לשמוע עוד דברים באופן תמציתי לשם השלמת העניין, כדי שנוכל לשאול אותם שאלות ואנו ניתן את התשובות.

ערן סיב: אני ערן סיב, יושב-ראש איגוד קבלני השיפוצים והעסקים בענף הבניין.

ערן סיב: אנו מייצגים בסביבות 15 אלף קבלני שיפוצים במדינת ישראל לעומת התאחדות הקבלנים שמונה 2,200 קבלנים.

ערן סיב: לפי שירות התעסוקה, לפני האינתיפאדה העסקנו בסביבות 5,000-6,000 פועלים פלשתינאים, והיום אין לנו זכות להעסיק פועל זר אחד.

ערן סיב: עתרנו, באוגוסט בשנה שעברה, לבג"ץ, וזה הגיע לדיון.

ערן סיב: השופטת דליה דורנר אמרה למדינה: "השיפוצניקים הם שכבת ביניים נמוכה - בואו ותעזרו להם".

ערן סיב: המדינה לא נתנה תשובה לבג"ץ עד היום, ועד היום היא התחמקה מתשובה.

ערן סיב: עד היום אמרו שהם יקימו ועדה, ולא הקימו ועדה ולא נתנו לנו שום תשובה לגבי הוועדה.

ערן סיב: אנו בין הפטיש והסדן.

ערן סיב: אין לנו שום אפשרות להתפרנס, אין לנו שום אלטרנטיבה ואין לנו פועלים ישראלים.

ערן סיב: יש לנו המון בקשות, גם בבג"ץ , ארבעה דפים, שבהם רק בקשות לשירות התעסוקה לפועלים ישראלים.

ערן סיב: אף ישראלי לא מוכן לעבוד איתנו.

ערן סיב: המדינה נתנה 30 אלף לקבלנים הגדולים, ולקבלנים הקטנים, לשיפוצניקים, לא נתנו שום דבר.

ערן סיב: יש לי טענות רבות גם למשטרת ההגירה וגם למדינה.

ערן סיב: לדעתי, במשטרת ההגירה 'מחפשים' את המעסיקים.

ערן סיב: הם באים לקבלני שיפוצים שעובדים בדירות, רואים מכולה או עגלה, עולים למעלה ולוקחים את הפועלים הזרים.

ערן סיב: הם יכולים ללכת לצמתים.

ניצב יעקב גנות: העובדים הלא-חוקיים.

ערן סיב: העובדים הלא-חוקיים.

ערן סיב: הם יכולים ללכת לצמתים, שם הפועלים עומדים ויושבים, והם לא עושים זאת.

ערן סיב: הם יכולים ללכת לתחנה המרכזית, שם נמצאים אלפי פועלים זרים, והם לא עושים זאת.

ערן סיב: הם פוגעים בפרנסת קבלני השיפוצים שגם כך הם שכבת ביניים נמוכה.

ערן סיב: אנו הגענו למצב, שאנו לא נלחמים על הקצפת אלא על הפרנסה.

ערן סיב: היו"ר רן כהן: ברור.

ערן סיב: כמה אתם משלמים היום לחייל משוחרר בצה"ל שמוכן לעבוד אצלכם בשיפוצים?

ערן סיב: אגיד לך כמה משלמים לפועל זר לא-חוקי, ואינני מתבייש; אנו עבריינים בעל כורחנו.

ערן סיב: אנו משלמים בסביבות 250 שקל נטו ליום לפועל מקצועי.

מיכאל רצון: שגם הוא לא משלם.

ערן סיב: אנו משלמים 250 שקל ליום לפועל מקצועי.

ערן סיב: הבעיה היא, שאין חיילים שהם מקצועיים שיכולים לעמוד על הסטנדרטים של הפועלים הזרים.

ערן סיב: זו בעיה, שאם היו נותנים לנו פתרון, היינו ב'כייף' לוקחים זאת.

ערן סיב: בשנה שעברה הייתי בוועדה לעובדים זרים, וקם יושב-ראש הוועדה, חבר-הכנסת איוב קרא, ואמר לי: "אדון ערן סיב, אני מסכים עם כל מלה שאתה אומר".

ערן סיב: לוועדה הזאת אפילו לא מצאו לנכון להזמין אותי.

רן כהן: פה הוזמנת ודיברת.

ערן סיב: לא.

ערן סיב: יש את הקטע של הקיפוח.

רן כהן: הבנתי, אבל הוזמנת ודיברת ואפילו ביוזמתי.

רן כהן: אפילו ביקשתי מחבר-הכנסת ליבוביץ שיתן לך לומר את הדברים.

רן כהן: לא הבנתי כמה אתם משלמים לחיילי צה"ל שמשתחררים, אבל נשמע זאת אחר כך.

נינו רומן: אין.

ערן סיב: אין חיילים.

ערן סיב: תביאו לנו חיילים - אנו נשלם להם.

ערן סיב: תביא אותם ונשלם.

רן כהן: תאמינו לי, שכשרצו את חיילי צה"ל שמשתחררים כדי שיחתמו בקופות-החולים, הלכו לכניסות לבקו"ם וחיכו להם שם.

דובר: זה לא אותו דבר.

דובר: מתן וילנאי: לחתום על קופת-חולים זה דבר אחד, וזה דבר אחר.

רן כהן: רבותי, אינני רוצה להשתמש בפטיש.

רן כהן: הבנתי את העניין.

ערן סיב: חבר-הכנסת רן כהן, האם אפשר לומר עוד דבר קטן?

רן כהן: לא.

נתן פרנקל: אני נתן פרנקל, מנכ"ל חברת "מליבו" ויושב-ראש ועדת עובדים זרים בהתאחדות הקבלנים.

רן כהן: אם תגיד את אותו דבר, תעזוב זאת.

יהודה שגב: אני מבקש שתשמע קבלן.

נתן פרנקל: רבותי, אנו יושבים פה כבר שנתיים ויותר, ובאמת אנו יושבים ומקטרים.

נתן פרנקל: הענף שלנו הוא אחד הענפים שיכול לתרום למשק.

נתן פרנקל: אנו לא צריכים הרבה עזרה.

נתן פרנקל: אנו מספקים עבודה.

נתן פרנקל: אני עכשיו בא מ-HEAD QUARTER של חברת "מגדל" בתל-אביב, ואנו נמצאים שם בפיגור של שלושה חודשים מאחר ואין לנו את העובדים.

נתן פרנקל: אילו היינו עומדים קדימה, היינו היום מעסיקים יותר חשמלאים, יותר אנשי גבס ויותר אנשי אלומיניום שאנו איננו מסוגלים להעסיקם.

נתן פרנקל: אנו פונים לכל הרשויות.

נתן פרנקל: אני יודע שכבוד השר אולמרט הוא שר יחסית חדש, ואנו באים בטענות על הקודמים.

נתן פרנקל: אני יודע שכל אחד מבצע את תפקידו, אבל, רבותי, הענף שלנו הולך 'פייפן'.

נתן פרנקל: אנו לא BEGGEARS, קבצנים.

נתן פרנקל: אני יודע שכל אחד, גם ניצב גנות, ממלא את תפקידו.

נתן פרנקל: אבל, מה קורה?

נתן פרנקל: כאשר באים אלי לאתר, ויש לי פועלים חוקיים, והם רואים את השוטר שמגיע או את האזרח שמבקש מהם את התעודות כולם נעלמים.

נתן פרנקל: למה?

נתן פרנקל: לפעמים, הפועל שכח את התעודה בבית והוא מפחד שיעצרו אותו והוא נעלם - וכך יום עבודה אחד 'הלך' לי.

נתן פרנקל: לפני יומיים הגיעו אלי אנשי משרד העבודה לעשות ביקורת.

מיכאל רצון: אז, אתה מציע שהוא לא יעשה?

נתן פרנקל: אני אומר לך את הצרות.

נתן פרנקל: אמרתי שכל אחד מבצע את עבודתו, אבל התוצאה היא שכל הרופאים מטפלים והפציינט מת.

נתן פרנקל: אנו לא מסוגלים.

נתן פרנקל: אנו אזרחי מדינת ישראל, ואני חושב שאנו אזרחים שתורמים למדינה.

נתן פרנקל: איננו רוצים לבקש נדבות.

נתן פרנקל: כל מה שאנו רוצים הוא, שאותה מכונה ענקית של ביורוקרטיה ממשלתית תטפל בנו ותעזור לנו.

נתן פרנקל: היו"ר רן כהן: שאלה - מה שקיבלנו כנתון הוא שברגע שאתה מקבל מאה VOUCHERS של עובדים זרים מסין או מכל מקום אחר, אתם מעבירים זאת לחברת כוח-אדם או למישהו, והוא כבר שם יש לו 'מאכערים' בארץ המוצא ומכל עובד הם גובים בין 3,000 ל-5,000 דולר שם כדי להביאו לפה לארץ.

נתן פרנקל: בכסף הזה לא רק נותנים שירותים לאותו עובד, אלא בעצם זה מתחלק בין ה'מאכערים' שם, בין המובילים שם, לבין הקבלנים פה.

נתן פרנקל: כלומר, ברגע שהממשלה נותנת אלף VOUCHERS כאלה למישהו, היא נתנה לו זכות לגבות חמישה מליון דולרים מאותם עובדים.

נתן פרנקל: מה אתה אומר על זה?

מתן וילנאי: חבר'ה, אני מצטער, אך יש לי עוד ישיבת ועדה ממול.

מתן וילנאי: תזמינו אותי לישיבה הבאה.

נתן פרנקל: היושב-ראש רן כהן, אתן לך תשובה חד-משמעית: במדינת ישראל יש גנבים, זונות וכל מיני חבר'ה שהם פורעי חוק, אבל האם כל עם ישראל פושע?

נתן פרנקל: אתם נתפסים לאותם מקרים כאלה, ויש מקרים כאלה ולא אסתיר אותם, ואגיד לך שנתקלתי במקרים שגם אנשים שלי עשו דבר כזה.

נתן פרנקל: אני יזמתי, ובעזרת ההתאחדות נסענו לרומניה וחתמנו אמנה עם ממשלת רומניה.

נתן פרנקל: ממשלת ישראל לא רצתה להתעסק בזה, ואנו התעסקנו ונלחמנו.

נתן פרנקל: אנו נלחמים נגד התופעה הזו.

נתן פרנקל: אני לא אביא יותר סינים למדינת ישראל, בגלל התופעה שאתה אומר.

ניצב יעקב גנות: גם בולגרים.

נתן פרנקל: אנו בודקים שהפועלים לנים במקומות מסודרים.

נתן פרנקל: אנו עושים כל מאמץ בגדר אפשרות שלנו.

נתן פרנקל: אנו מבקרים במקומות שבהם הם גרים, בודקים את המטבחים, את בתי-השימוש וכמה אנשים גרים יחד.

נתן פרנקל: אנו עושים כמיטב יכולתנו.

נתן פרנקל: אנו צריכים את העובדים.

נתן פרנקל: נכון, שיש גם מקרים כאלה.

נתן פרנקל: המשטרה תטפל באותם אנשים שעושים זאת - שישקיעו בזה את המאמצים, יתפסו אותם ויענישו אותם.

נתן פרנקל: אנו צריכים עובדים.

רן כהן: הבנתי מה שאתה אומר:

רן כהן: אתם לא רוצים שזה יקרה, ואתם גם מבטיחים שזה לא יקרה.

נתן פרנקל: אנו גם עושים מאמץ.

נתן פרנקל: אנו לא אמונים על אכיפת החוק.

נתן פרנקל: הבאת את הדוגמה שרצים לקלוט את הבחורים הצעירים מהצבא לקופת-חולים, ויש הבדל אדיר.

נתן פרנקל: פה אתה בא ולוקח מהם כסף ונותן להם שירות.

נתן פרנקל: רבותי, אם נעמוד ליד הבקו"ם, ואנו מוכנים לעמוד שם, אנו צריכים לאמן אותם.

נתן פרנקל: אני מניח, שאתה גר בדירה שאתה לא תסכים שהחרסינות בה אחת תהיה פנימה, שניה החוצה והשלישית עקומה וכנ"ל לא הריצוף.

נתן פרנקל: יש היום חוקי בניה במדינת ישראל.

רן כהן: אני מציע לך לא להתחיל איתי, כי עבדתי כפועל בניין.

נתן פרנקל: יפה.

נתן פרנקל: אם כך, אתה יודע את העניין.

נתן פרנקל: תעזור לי.

דובר: האם אפשר לשאול שאלה?

רן כהן: לא.

רן כהן: יש כללים.

רן כהן: נמצא פה ממלא-מקום ראש הממשלה, שר התעשיה, המסחר והתעסוקה, והוא קובע באיזה אופן משרדו משיב על הדברים.

רן כהן: הוא אומר את העמדה שלו וקובע את סדר האנשים.

רן כהן: לאחר מכן אבקש מהרצל גדז' ממשרד הפנים לדבר.

רן כהן: הוא פה - אנו שקטים ויודעים שאף אחד לא נכנס.

אילן ליבוביץ: לפני שהשר ידבר, אשאל שאלת הבהרה שאני לפחות לא הבנתי מדברי מר שגב.

אילן ליבוביץ: מה עם אותם 300 אלף עובדים בלתי-חוקיים ואותם אלף ומשהו עובדים בלתי-חוקיים שמר גנות מחזיק בכל אותם מקומות בנצרת ובמעשיהו?

אילן ליבוביץ: מה קורה איתם?

אילן ליבוביץ: איפה הם נכנסים לכל התמונה הזאת?

אהוד אולמרט: זו לא אחריות שלו.

אילן ליבוביץ: אני שואל אותו.

אהוד אולמרט: אבל, זו לא אחריות שלו.

אהוד אולמרט: מה הוא ישיב לך?

אילן ליבוביץ: הוא יכול לקחת אותם, במסגרת מדיניות השמים הסגורים.

יהודה שגב: אדוני היושב-ראש, אני מוכן להשיב.

נינו רומן: לא רוצים אותם.

נינו רומן: תוציא אותם החוצה.

אילן ליבוביץ: זאת הבעיה.

רן כהן: שאלת חבר-הכנסת ליבוביץ נשמעה, והיא תקבל תשובה.

אהוד אולמרט: ביקשתי קודם כל מהיושב-ראש לשחרר אותי, ברוב אדיבותו, בשעה 14:30.

אהוד אולמרט: היו"ר רן כהן: בשעה 14:30 תשוחרר.

אהוד אולמרט: ישאר פה סגני.

אהוד אולמרט: אומר כמה מלים קצרות, ואחר כך אבקש שבסוף הישיבה יאמר סגן השר מיכאל רצון דברי סיכום.

אהוד אולמרט: אבקש מיד מאפרים כהן, ראש המינהלת לעובדים זרים, לומר דברים.

אהוד אולמרט: אני לא מרגיש שאני בכלל יכול ומסוגל להתחרות ברטוריקה של יהודה שגב.

אהוד אולמרט: לרגע נזכרתי מה שקראתי לפני ימים אחדים, ונדמה לי שכתב לי זאת מישהו בישיבת ממשלה.

אהוד אולמרט: נאמר לי, שהיה כתוב בפתק שנמצא אצל נואם, בדברי הטיוטה של ראשי הפרקים: "תרים פה את הקול.

אהוד אולמרט: הטיעונים לא כל כך חזקים".

רן כהן: זה מיוחס למשה סנה.

אהוד אולמרט: לא רציתי להביך אותך עם משה סנה.

רן כהן: אותי?

אהוד אולמרט: אינני חושב שהדרך לטפל בעניין היא ברטוריקה מופרזת.

אהוד אולמרט: בכלל, אני אומר זאת לכולם.

אהוד אולמרט: קל לי גם להגיד את הדברים, כי אמר כבר נציג הקבלנים: אני שר חדש שיושב בממשלה שלושה חודשים.

אהוד אולמרט: תנכו מזה חודש אחד עד שמשרד העבודה בכלל פורמלית אושר בכנסת לעבור אלי, ונשארו חודשיים עם חגים באמצע, סכסוכי עבודה, השבתה כללית של המשק וכו'.

אהוד אולמרט: אינני מרגיש, שאני צריך להתנצל על משהו שקרה או לא קרה בשנים האחרונות.

אהוד אולמרט: אבל, התמונה הזאת שיש פה מצד אחד רק קורבנות ומצד שני רק בטלנים - אינני מרגיש נוח עם זה.

אהוד אולמרט: אינני מרגיש נוח עם זה, שאתם מספרים מה ראיתם בתחום תנאי החיים של העובדים, כאילו אני צריך להיות אחראי לתנאי המגורים שלהם ולא המעסיקים שלהם.

אהוד אולמרט: אינני בטוח שזה לתפארת המעסיקים, ואינני בטוח שזה נותן להם איזה שהוא בסיס מוסרי להטיף מוסר.

אהוד אולמרט: צריך גם בדברים האלה לראות את הדברים בתמונה האמיתית שלהם.

אהוד אולמרט: נתן פרנקל, אתה אומר: "אנו לא הגורמים של אכיפת החוק.

אהוד אולמרט: בשביל זה יש משטרה".

אהוד אולמרט: זה נכון, אבל חלק לא כל כך זעיר מאיתנו, דהיינו מהקבלנים, גם היו מעורבים בסחר בהיתרים ואישורים וכל הדברים האלה.

אהוד אולמרט: נכון שזה לא אתה, ואני לא בא אליך אישית בטענה ואינני יודע מה אתה עושה או לא עושה, אבל התמונה לא כל כך חד-צדדית.

אהוד אולמרט: אני אומר זאת לא רק כדי להפחית מחומרת הבעיה, שזה דבר אחד, אלא כדי להציג את ה-MORAL INDIGNATION, ההטפה המוסרית, ולהעמיד אותה על איזה שהוא בסיס קצת יותר ראוי.

אהוד אולמרט: רבותי, אין ספק שאני אעשה בכל כוחי לגרום לכך שמספר העובדים הזרים ילך ויצטמצם.

אהוד אולמרט: זה יהיה כרוך גם במחירים מסויימים, והמחירים האלה הם בלתי נמנעים.

אהוד אולמרט: צריך לשקלל אותם בתוך כלל התמונה הלאומית הכוללת.

אהוד אולמרט: הנזק, שנגרם לחברה הישראלית בכללה כתוצאה מהתופעה הזאת, גם יותר גדול מהנזק שעלול להגרם פה ושם לאנשים פרטיים בהיבט הכלכלי.

אהוד אולמרט: אני לא מתעלם מזה, אבל זה חייב להילקח בראיה הכוללת.

אהוד אולמרט: לכן, זו המגמה, והיא לא תשתנה.

אהוד אולמרט: הגעתי לנושא הזה לפני כחודש וחצי, כשהיינו צריכים להחליט לגבי השאלה עד מתי אנו מאריכים ומה אנו עושים לגבי שירות התעסוקה.

אהוד אולמרט: כשהגעתי לעניין, התברר שהוא שובת חצי שנה ולא מוציא היתרים, ויש בעיה איך אנו מיישבים זאת: מצד אחד - יש עובדים שתוקף שהייתם פג, ומצד שני - אנו לא יכולים, בגלל בעיות יחסי עבודה, לחדש את ההיתרים.

אהוד אולמרט: יש חשש שאנשים יהיו במצב שאנו בפועל נותנים לו גושפנקא של שיהות בלתי-חוקית.

אהוד אולמרט: הממשלה החליטה להאריך עד סוף שנת 2003 את תוקף ההיתרים שניתנו בשנת 2002.

אהוד אולמרט: נקבעה גם המסגרת של מספר העובדים בעבודות קבלניות בבניה ומספר העובדים בחקלאות, והמסגרת העקרונית לגבי השהות של עובדי סיעוד.

אהוד אולמרט: נדמה לי, שהמספר שנקבע לעובדים בחקלאות היה 28 אלף או 30 אלף.

אפרים כהן: 30 אלף.

הרצל גדז': בחקלאות - 28 לאף.

אפרים כהן: בבניין 30 אלף.

אהוד אולמרט: בבניין 30 אלף.

אהוד אולמרט: נדמה לי, שמספר עובדי הסיעוד הוא משהו שמסתובב סביב ה-38 אלף.

אהוד אולמרט: בפועל, אנו מדברים על בערך 94 אלף שעובדים ואמורים להיות בהיתר.

אהוד אולמרט: על-פי המספרים שנמסרו לי בדיון שקיימנו רק לפני ימים אחדים, סך-כל העובדים הזרים - יש כ-3,000 לתעשיה ומסעדות אתניות ולא-אתניות וכו'.

אהוד אולמרט: אני רוצה לומר פה בסוגריים, כדי שתבינו: ההידרדרות החברתית שלנו מגיעה למצב כזה, שאני מקבל פניה, למשל, לא ממסעדות אתניות או מחצי-אתניות אלא סתם ממסעדות שרוצים עובדים זרים.

אהוד אולמרט: למה הם צריכים עובדים זרים?

אהוד אולמרט: - כדי שמישהו ישטוף להם כלים.

אהוד אולמרט: תסלחו לי, עם כל הכבוד, שלא יבלבלו את המוח.

אהוד אולמרט: אבל, זה חלק מהעניין.

אהוד אולמרט: שלא יספרו לי שאי-אפשר להעסיק בזה עובדים ישראלים.

אהוד אולמרט: אני הולך למסעדות די הרבה, ורואה כל הזמן מלצרים ישראלים.

אהוד אולמרט: כשמשלמים למלצרים ישראלים או נותנים להם הזדמנות להרויח כסף טוב, הם עובדים כמלצרים.

אהוד אולמרט: מי שעובד כמלצר לא מתבייש לעבוד בעבודות שלא דורשות איזו שהיא השכלה אקדמית ואיזה שהם כישורים מיוחדים.

אהוד אולמרט: הוא רוצה לעבוד כדי להרויח כסף.

אהוד אולמרט: כל היתר, בערך עוד 170 אלף או 165 אלף, הם עובדים בלתי-חוקיים או שוהים בלתי-חוקיים שנמצאים בארץ.

אהוד אולמרט: אלה המספרים.

אהוד אולמרט: פחות או יותר אנו מדברים על סך-הכל 264 אלף.

אהוד אולמרט: - נכון?

אפרים כהן: נכון.

אהוד אולמרט: כרגע, אנו לא מדברים על 164 האלף שהם שוהים בלתי-חוקיים.

אהוד אולמרט: זו סוגיה שצריך לטפל בה, אבל היא לא הנושא של ארגון הקבלנים.

אהוד אולמרט: באופן מעשי, אני אומר זאת ואפרים כהן כמובן יפרט.

אהוד אולמרט: אני מדגיש, שזה לא שאני בורח מאחריות.

אהוד אולמרט: אני אחראי לכל.

אהוד אולמרט: אני אחראי גם למה שהיה לפני עשר שנים, ואין לי בעיה עם זה.

אהוד אולמרט: אבל, פשוט שנתייחס לזה בצורה רצינית ומעשית.

אהוד אולמרט: הממשלה החליטה על הקמת רשות הגירה.

אהוד אולמרט: עובדי שירות התעסוקה הכריזו כבר לפני חודשים ארוכים על עיצומים, כי לשירות הגירה לא מתנגדים אבל למינהלת לעובדים זרים הם מתנגדים והם לא היו מוכנים להשלים עם קיומה.

אהוד אולמרט: כל זמן שהאפשרות הזו עומדת על הפרק, הם לא היו מוכנים לשתף פעולה.

אהוד אולמרט: נוצר מין מצב שהגוף צריך לעשות את מה שהוא צריך לעשות.

אהוד אולמרט: השינויים המבניים האלה הם בלתי נמנעים, כדי לנסות ולאגם בסופו של דבר בכמה שפחות ידיים את הטיפול בסוגיה הזאת, כי הבלאגן שקיים בעניין הזה בלתי נסבל, בלתי אפשרי ואין על זה חולק.

אהוד אולמרט: הבלאגן הוא לא דבר שאפשר להמשיך איתו.

אהוד אולמרט: לכן, השינויים האלה היו בלתי נמנעים.

אהוד אולמרט: אנו חיים זאת לא פעם בהקשרים אחרים, כשיש שינויים שאנו רוצים לעשות, וגורמים במשק הציבורי שלא מוכנים לכך מטילים עיצומים וגוררים אותנו לאנדרלמוסיות לא קטנות.

אהוד אולמרט: זה קרה לנו גם עכשיו עם השביתה הכללית שלא היתה כל כך נעימה ולא כל כך מועילה לחברה הישראלית.

אהוד אולמרט: בעיה זו נמשכת הרבה זמן.

אהוד אולמרט: כתוצאה מכך, אי-אפשר היה להוציא את ההיתרים.

אהוד אולמרט: כתוצאה מכך, נוצרו חלק מהפלונטרים.

אהוד אולמרט: אין ויכוח על כך.

אהוד אולמרט: בסופו של דבר, המינהלת לעובדים זרים הוקמה, ובראשה עומד אפרים כהן.

אהוד אולמרט: היא התארגנה במהירות בלתי רגילה.

אהוד אולמרט: אם הוא יגיד זאת, הוא יאמר את השבח לעצמו, אבל אם אני אומר אני יכול לומר זאת בכל זאת ביותר אובייקטיביות.

אהוד אולמרט: היא התמקמה במהירות.

אהוד אולמרט: היא גייסה את כוח-האדם המינימלי הדרוש לה, על מנת שאפשר יהיה להביא את העניין הזה לכלל הסדר.

אהוד אולמרט: כתוצאה מפניות הקבלנים, קיימנו איתם דיונים.

אהוד אולמרט: בסופו של דבר, גם הגענו איתם למתכונת של הסדר, שהיא, לדעתי, המתכונת היחידה שבה זה יכול לעבוד.

אהוד אולמרט: אני מציע, שאפרים כהן יציג את המתכונת הזאת.

אהוד אולמרט: אני קורא בעיתונים שהקבלנים יעשו הפגנות עם מאות כלים וירעישו את המדינה וכדו'.

אהוד אולמרט: רבותי, היום זו האופנה בשיח הציבורי שלנו.

אהוד אולמרט: מה שמותר לאחרים מותר גם ליהודה שגב, לנשיאים שלו ולמנהלים שלו.

אהוד אולמרט: לא אהפוך את הישיבה הזאת לבמה להתנגחות בינם לביני מה אנו עושים ומה אנו לא עושים.

אהוד אולמרט: אני חושב שזה לא מכובד.

אהוד אולמרט: אבל, לצערי, זה חלק מהשיח הציבורי.

רן כהן: כל זמן שהשר איתנו, הייתי מנצל את הזמן לכמה דברים.

רן כהן: ראשית, לשאלת חבר-הכנסת ליבוביץ אם תרצה תתייחס אליה.

רן כהן: בנוסף, אני רוצה לשאול אותך שתי שאלות.

אהוד אולמרט: אני כבר אומר לך, שאפרים כהן יתייחס לזה, כי אנו מוכנים במסגרת 164 אלף איש.

אהוד אולמרט: אנו מוכנים, ואנו מתואמים עם הקבלנים בעניין הזה, ואנו מתואמים גם עם משרד הפנים בעניין הזה במסגרת דיון שעשינו במשותף.

אהוד אולמרט: אנו בודקים זאת.

אהוד אולמרט: קודם כל, הרי יוצאו היתרים בימים האלה, עד שבועיים ימים, וכל 21 אלף ההיתרים יועברו אישית וכל אחד מהקבלנים יקבל הודעה מאיתנו שאושרו לו 15 עובדים, 17 עובדים וזאת המיכסה שלו להיתרים.

אהוד אולמרט: יש כאלה שכבר יש להם פועלים בפועל.

אהוד אולמרט: אנו סבורים שיש 21 אלף בפועל, ואומר יהודה שגב: "לא.

אהוד אולמרט: אין 21 אלף בפועל אלא רק 16 אלף".

אהוד אולמרט: יכול להיות, שיש פער בין מספר ההיתרים שינתנו לבין מספר העובדים בפועל שהוא אומר שהם נמצאים על הפיגומים.

אהוד אולמרט: בין אם כתוצאה מזה את ההשלמה צריך לעשות ל-30 אלף מ-16 אלף או שצריך לעשות השלמה ל-30 אלף מ-21 אלף, יצטרכו לעשות איזו שהיא השלמה.

אהוד אולמרט: במסגרת מדיניות השמים הסגורים, אנו מעדיפים לא להביא את ה-16 אלף מחוץ-לארץ אלא מבין השוהים שנמצאים כאן ושאפשר להסדיר את תוקף מעמדם בגבולות המיכסות האלה בתיאום עם משרד הפנים--

רן כהן: --ובאותם הכללים.

אהוד אולמרט: --על-פי הכללים.

אהוד אולמרט: ודאי שזה רק על-פי הכללים.

אהוד אולמרט: אהוד רצאבי: האם זה לרבות עובדי סיעוד?

דובר: כן.

דובר: שם כבר אין בעיות.

אהוד אולמרט: נושא עובדי סיעוד לא שייך.

אהוד אולמרט: נכנסת לישיבה באיחור של שתי דקות, והודיע אפרים כהן שלגבי עובדי הסיעוד הבעיה נפתרה.

אהוד אולמרט: פירסמנו מודעות בעיתונים, ואנו רצים עם העניין.

רן כהן: הכיוון נפתר.

אילן ליבוביץ: במקרה, יצא לי להיות השבוע בנצרת.

אילן ליבוביץ: מביאים את הקבלנים לראות את השוהים הבלתי-חוקיים שתפסו, והם לא רוצים לקחת אותם.

אילן ליבוביץ: הבטיחו להם אישורים חדשים, ולכן הם לא לוקחים את העובדים ה'משומשים'.

אהוד אולמרט: חבר-הכנסת אילן ליבוביץ, אני רוצה שאפרים כהן ינסה לתת תשובה ממוקדת לבעיית ההסדרים והלוגיסטיקה של הנוהל כדי שהדברים יהיו ברורים.

אהוד אולמרט: אני קורא כל מיני התקפות ועניינים, ואינני רוצה להכנס עכשיו: לא למסחר שעושים בתשלומים שגובים מראש ולא איך יש כאלה שמעסיקים כאן ומתחלקים בכסף.

אהוד אולמרט: כל התעשיה הזאת שמזינה כלכלה בלתי-חוקית בהיקפים של מיליארדים - אני לא רוצה להכנס לזה.

אהוד אולמרט: לצערי, יש הרבה מאד גורמים ששותפים לשחיתות הזאת גם בין אלה שמקבלים- - -

רן כהן: אדוני השר, אני מקבל את זה שאפרים כהן יתן את הפירוט של זה.

רן כהן: בכל זאת, ברצוני לשאול אותך משום שפה אתה עומד בראש המערכת הזאת.

רן כהן: מבחינתי, השאלה הגדולה היא: איך מגיעים למצב שבו יש מערכת מאורגנת ומסודרת להכשרה, להשמה ולעידוד של ישראלים לעבודה בענף הבניין?

רן כהן: בסיכומו של דבר, זה יירד ויעלה והזעקה תזעק לשמים באותו רגע.

רן כהן: לדעתי, פה אתה גם יכול לקבל החלטה במקום.

רן כהן: אני מכיר את העבודה.

רן כהן: יהודה שגב מסר כאן, שבעצם התכנית להכשרה והשמת ישראלים בעבודת הבניין כבר הוגשה בעצם למשרד האוצר לפני כמעט שנה.

יהודה שגב: לפני 3-4 חודשים.

רן כהן: נדמה לי, שהיא הוגשה לפני שנה, אבל לא משנה.

רן כהן: האם יש איזו שהיא דרך, שאתה יכול להורות עליה, שהדבר הזה יקודם?

רן כהן: אתה יודע שזה לוקח זמן.

רן כהן: אם אנו נגרש עובדים זרים וניצור את כל הטראומות שבעניין הזה והכל ומכל העניין לא תהיה השמה של ישראלים, בעצם לא השגנו את המטרה.


יעקב פרידמן: חבר-הכנסת רן כהן, האם אני יכול לומר משהו במשפט אחד?

אהוד אולמרט: תאפשר לי להשיב, כי אני קצת מוגבל בזמן.

אהוד אולמרט: אם אתה רוצה שנדון בסוגיה הזאת ברצינות, אני מוכן לכך.

אהוד אולמרט: תקיים על זה ישיבה נפרדת.

אהוד אולמרט: זה לא יהיה רציני שאשלוף מהמותן.

אהוד אולמרט: כמובן, שזאת המחשבה האסטרטגית.

אהוד אולמרט: אילו רציתי לנהוג כך ולזרוק את כולם, לא הייתי נותן היתרים - בחיי נתקלתי במעט מאד קציני משטרה כל כך יעילים וכל כך ממוקדים במטרות ובמשימות שלהם כמו ניצב גנות - ואני מבטיח לכם שכבר עד היום יכול להיות שחלק ניכר מהאנשים האלה כבר לא היו בארץ והמצב היה פי עשרה יותר גרוע.

אהוד אולמרט: אנו לא עושים זאת.

אהוד אולמרט: אנו רוצים לעשות פה איזה שהוא תהליך מושכל של הכשרה מקצועית ושל הכנת קאדרים של עובדים.

אהוד אולמרט: אני אומר לכם, שלא תהיה ברירה וזה לא יעזור שום דבר: אנו ניצור מציאות שבה העסקת עובדים זרים תהיה יותר יקרה מאשר העסקת עובדים ישראלים.

חיים זהבי: ואז, תיפתר הבעיה.

אהוד אולמרט: אני לא בא היום בשליפה מהמותן וצ'יק-צ'אק זורק, למרות שזה יכול להישמע מאד פופולרי.

אהוד אולמרט: כמהלך אסטרטגי זה יהיה המהלך.

אהוד אולמרט: אנו נצטרך ליקר את עבודת העובדים הזרים.

אהוד אולמרט: אנו כבר מתחילים, למשל, להגדיל קנסות.

אהוד אולמרט: אנו מכינים תקנות.

אהוד אולמרט: בימים אלה אני הולך לחתום על תקנות, שהקנסות על העסקת עובדים בלתי-חוקיים אצל כאלה שייתפסו יהיו בקנס ראשון על כל עובד 10,000 שקל, ואם אתפוס אצל מישהו באתר חמישה עובדים זרים שהם בלתי-חוקיים והוא יודע שהם בלתי-חוקיים - קודם כל הוא ישלם 50 אלף שקל ואחר כך שיתן הסברים.

אהוד אולמרט: אני אומר, שהכוונה היא, בסופו של דבר, לעשות זאת עם צעדים משלימים בצורה מבוקרת ומתואמת איתם, מתואמת עם המעסיקים.

אהוד אולמרט: הם לא אוייבים שלי.

אהוד אולמרט: הם השותפים שלי.

אהוד אולמרט: אינני מזלזל במה שאומר יהודה שגב על המצוקה של הרבה קבלנים.

אהוד אולמרט: אני רחוק מלזלזל בזה.

אהוד אולמרט: גם אם פה ושם מפריזים ברטוריקה וגם אם פה ושם לא כל התאבדות קשורה למצב הכלכלי ונובעת ממנו, אבל בסדר; יש מצוקה, ואני האחרון שמזלזל בה.

אהוד אולמרט: היא לא פעם שוברת את הלב.

אהוד אולמרט: לכן, אנו צריכים למצוא את הדרך המאוזנת שאנו נביא להכשרה מקצועית.

אהוד אולמרט: אנו עומדים להשקיע בזה עשרות רבות, אם לא יותר מזה, של מליוני שקלים.

אהוד אולמרט: אנו בתהליכים.

אהוד אולמרט: אבל, אני אומר: אני מציע שנבוא לכאן בצורה מסודרת.

רן כהן: חבריי לוועדה, אני חושב שהכי נכון זה לקבל את ההצעה של השר.

רן כהן: אנו נקיים ישיבה בעוד 3-4 שבועות.

רן כהן: עד אמצע יולי אנו מקיימים פה ישיבה מיוחדת בנושא הזה.

אהוד אולמרט: בשמחה רבה.

אהוד אולמרט: נבוא אליכם עם תכניות ולוחות-זמנים בצורה מסודרת.

רן כהן: אני מקבל זאת.

רן כהן: לפני שאתה עוזב אותנו, אומר לך משפט אחד.

רן כהן: שר התעשיה, המסחר והתעסוקה אהוד אולמרט: אינני עוזב אתכם.

רן כהן: אני הולך וחוזר אליכם.

רן כהן: איך אני יכול לעזוב אותך?

רן כהן: אני מנסה כבר שלושים שנה לעזוב אותך.

רן כהן: אתה הולך לעבודות אחרות.

רן כהן: אתם רואים שלא מוכרחים להיות יריבים קשים, ואפשר לקיים זאת גם אחרת.

רן כהן: השר אולמרט, לפני שאתה הולך לעבודתך האחרת, אני מבקש ממך וממש מפציר: יכול להיות שהמשטרה עושה פה ושם צעדים קצת יותר מדי קשים כלפי העובדים הזרים, משום שהם הקורבנות בתוך כל העניין.

רן כהן: תנקוט בכל האמצעים הכי קשים בעולם כלפי מעסיקים עבריינים, חברות כוח-אדם, זייפנים ועוברים על החוק.

רן כהן: זה נראה כמו קונגלומרט שחי באמת על דמה של החברה הישראלית ועל דמם של העובדים הזרים, ואין לי מילה אחרת לזה.

אהוד אולמרט: זה שוק של חמישה מיליארד דולר.

רן כהן: אפילו יותר.

רן כהן: לכן, כל מעשה שתעשה בעניין הזה אנו נברך אותך על העניין.

רן כהן: אני מודה לך מאד.

אהוד אולמרט: תודה רבה לכם.

אהוד אולמרט: אפרים כהן ראוי לשבחים על ההתארגנות המהירה של המינהלת שלו.

רן כהן: בסדר גמור.

רן כהן: (שר התעשיה, המסחר והתעסוקה, אהוד אולמרט, יוצא מחדר הישיבות.

רן כהן: )

אפרים כהן: אדוני היושב-ראש, אעשה זאת בקצרה.

אפרים כהן: אינני רוצה להרגיז את יהודה שגב.

יהודה שגב: יש לי לחץ דם גבוה.

אפרים כהן: אני יודע.

אפרים כהן: אמרת זאת כבר בבוקר, ולכן אני נזהר עכשיו ואדבר בשקט.

אפרים כהן: אני מבקש להבהיר: היתרים חוקיים, שהונפקו לקבלנים ב-2001, הם 45 אלף.

אפרים כהן: כתוצאה מהתהליך הביורוקרטי בשירות המדינה, לא הוצאו היתרים ב-2002 והמיכסה שקבעה הממשלה היתה 30 אלף.

אפרים כהן: זה אומר, שעד פברואר-מרץ 2003 הייתי אומר בודאות שהמיכסה של 45 אלף היתה קיימת ולא היתה מבוטלת.

אפרים כהן: לכן, התהליך הביורוקרטי הזה גרם לכך שבאמת לא הוצאו היתרים חוקיים, ולכן התקבלה החלטת ממשלה להאריך את ההיתרים שהיו ב-2002 ל-2003.

אפרים כהן: יושב כאן חברי, והוא כבר הוציא את ההיתרים באינטרנט - 21 אלף.

אפרים כהן: לא הוצאו היתרים אישיים.

אפרים כהן: הודעתי היום לנציגי התאחדות הקבלנים, שאני מעריך שעד סוף השבוע הבא נשלים הוצאת היתרים אישיים לכל קבלן בהתאם למיכסה שאושרה לו, והכוונה שלי היא במסגרת ה-21 אלף.

רן כהן: מה הוא יעשה עם זה?

רן כהן: האם ילך עם זה לחברת כוח-אדם?

דובר: לא.

אפרים כהן: לא.

אפרים כהן: אדוני, אני הולך בסדר מסויים ונגיע גם לנקודה הזאת שהיא נקודה בעייתית.

רן כהן: אני אפילו לא מודאג, כי לידך יושב ניצב גנות.

רן כהן: זה רק יעזור לי בעניין הזה.

אפרים כהן: אמרתי, שעד סוף השבוע הבא יוצאו ההיתרים לקבלנים אישית.

אפרים כהן: הודעתי היום לנציגי הקבלנים, שאני מעריך שעד יום שלישי בבוקר נודיע להם לאן להגיש את הפרוייקטים החדשים ואת העררים על ההיתרים, על מנת להשלים את המיכסה של 9,000.

אפרים כהן: זה 21 אלף ועוד 9,000, על מנת להגיע למיכסה של 30 אלף.

אפרים כהן: כשאני, כעובד מדינה, נותן היתר, זה שטר.

אפרים כהן: אם אני נותן לך מאה, צריך לכבד אותו: עשרה עובדים או שלושים עובדים.

אפרים כהן: לכן, אנו צריכים למצוא דרך יחד עם חברי הרצל גדז' וחברי ניצב גנות כל עוד שהוא בתפקיד ומי שיחליפו למצוא נוסחא מתאימה איך לתת מענה לאזרח שמקבל אישור מדינה למיכסת עובדים זרים: אם יש לו עובדים לא-חוקיים, צריך לעשות את ההסדרה החוקית כדי להעביר אותם ולהחתים את הדרכון.

אפרים כהן: מר גדז', ראש מינהל אוכלוסין, נערך עכשיו על מנת להחתים את האשרות בדרכונים ולהוציא כרטיס מגנטי לכל עובד כדי לעשות פעם אחת סדר.

אפרים כהן: היום, הייתי אומר בודאות מוחלטת שאין כמעט עובדים זרים שנמצא בידם איזה שהוא סידור שהוא חוקי במדינת ישראל.

אפרים כהן: שירות התעסוקה היה בעיצומים, ומאריכים אוטומטית.

אפרים כהן: לקבלנים הארכנו אוטומטית, ולחקלאים הארכנו אוטומטית.

אפרים כהן: כלומר, היום, הם מסתובבים עם האשרה של 2002--

ניצב יעקב גנות: --או עם החלטות בג"ץ.

אפרים כהן: אמרתי: "רק שלא נגיע למצב כזה שבגלל הבעיות הביורוקרטיות, בגלל הבעיות האלה, עוד מעט בג"ץ יתחיל לחלק היתרים לעובדים זרים", כי המצב הוא כך: מגיעים האנשים הטובים האלה, המשפצים, ומגיעים הקבלנים.

אפרים כהן: כל יום אנו צריכים עוד הרבה עורכי-דין כדי להופיע בפני בג"צים.

אפרים כהן: לכן, אין ברירה וצריך לעשות סדר במערכת הזו.

אפרים כהן: אבל, בתנאי שתהיה שותפות של הקבלנים, של משרד הפנים, של משרד התמ"ת ושל משטרת ישראל על מנת לתת את הפתרון הזה.

רן כהן: איך זה יעבוד?

רן כהן: האם כל קבלן מקבל את הקווטה שלו ,ואז הוא הולך עם הקווטה הזאת למשרד הפנים--

אפרים כהן: --כדי לסגור תיק.

רן כהן: --והוא בוחר את העובד?

יהודה שגב: רק אחרי שיקצו את כל ה-30 אלף.

רן כהן: הרי זו הלבנת עובדים - נכון?

מיכאל רצון: לא.

אפרים כהן: חלק.

דובר: לא, זו לא הלבנה.

רן כהן: האם זה ייבוא חדשים?

דובר: לא.

רן כהן: אם כך, על מה מדובר כאן?

דובר: לעשות את הכל שבמסגרת- - -

אפרים כהן: זה התפקיד של מר גדז', ואני מבקש שהוא ישלים ואחר כך אמשיך בדבריי.

אפרים כהן: הרצל גדז', לא אשחרר אותך מאחריות.

אפרים כהן: היו"ר רן כהן: הרצל גדז', אחרי זה אבקש ממך שתענה לי על העניין: איך זה הולך להתבצע בדיוק וגם מי זה יהיה?

אפרים כהן: חבר'ה, מי שמיותרת לו הישיבה יכול לצאת.

אפרים כהן: בחוץ אפשר לדבר באופן חופשי.

אפרים כהן: אדוני היושב-ראש, הערכתי היא: המערכת המשטרתית, מערכת התמ"ת ומשרד הפנים יתנו פתרון הולם לנושא VOUCHER, היתר לקבלן.

אפרים כהן: כך יהיה בחקלאות, וכך יהיה בתחום הסיעודי.

אפרים כהן: הייתי מציע, שמר גדז', שיש לו תכנית לעניין הזה, יציג אותה בכמה דקות וישלים את התמונה בנושא.

הרצל גדז': אני חייב לומר - אני חושב שחשוב לומר זאת פה ועכשיו ליושב-ראש הוועדה - שברך לפה קיבלנו שאילתא; במבנה הזה, במיתחם הזה, בתוך הכנסת, יש אתר בנייה שעובדים בו עובדים זרים בלתי-חוקיים.

ניצב יעקב גנות: בטח.

ניצב יעקב גנות: זה כבר הרבה זמן.

ניצב יעקב גנות: יש מוסלמים.

הרצל גדז': אני אומר זאת בפתיח, כי אנחנו מדברים גבוהה גבוהה על הרבה דברים.

רן כהן: ניצב גנות, אני מבקש שתוך כדי הישיבה תפעיל את החבר'ה שלך שיבואו לעצור פה את המעסיקים ואת הקבלנים.

ניצב יעקב גנות: זה בסדר.

ניצב יעקב גנות: אנו עוצרים כל שבוע.

רן כהן: אני מודה להרצל גדז' שאמר זאת, כי מדובר בבעייה רצינית.

רן כהן: בשבילי זו לא בדיחה.

רן כהן: הפסקתי את דברי הרצל גדז' באמצע, והוא שומע.

רן כהן: אני אומר בכל הרצינות, שאני פונה למשטרת ישראל, לניצב גנות, לפעול בעניין הזה במקום הראשון נגד המעסיקים ונגד מי שמביא את העובדים האלה, ולהוציא את הדבר הזה מפה.

רן כהן: לא יכול להיות מצב שבו בכנסת ישראל תהיה העבריינות הראשונה הזאת.

ניצב יעקב גנות: אני מצטער מאד.

ניצב יעקב גנות: אני לא יודע על המקרה הספציפי הזה, אבל זו לא פעם ראשונה.

רן כהן: אם זו פעם שנייה, תעצור את הקבלן ותשים אותו בבית-הסוהר והוא יישב שם.

רן כהן: אני בטוח בדבר אחד: העובדים הבלתי-חוקיים לא באים בכוח לכנסת ונכנסים לשערינו.

רן כהן: ניצב יעקב גנות: לא.

רן כהן: הפוך.

רן כהן: האנשים האלה לא באים בכוח עצמם, וסדרני הכנסת לא ייתנו להם להכנס אלא אם כן הקבלן נותן להם את ההיתר להכנס.

רן כהן: אני מבקש, בעניין הזה, לטפל בזה מיידית.

רן כהן: אם צריך, אני פונה עוד היום, מייד אחרי הישיבה הזו, לקצין הכנסת, כדי שביחד תעבדו על העניין הזה שהדבר הזה ייפסק ומצידי שיפסיקו לבנות.

יהודה שגב: רוב העובדים בענף הבניין והתשתית הם בלתי-חוקיים כי אין להם אשרות.

אמירה גל: בדיוק.

אמירה גל: תיתן לקבלן פתרון אחר - לא תהיה בעיה.

אמירה גל: תיתן לקבלן פתרון עם מי לעבוד, ואז לא תהיה בעיה.

אמירה גל: האם הוא רוצה להיות עבריין?

אמירה גל: !

רן כהן: חבר'ה, תפסיקו לעשות עלי רושם עם כל העניין הזה.

רן כהן: את המדינה הזאת ממש בנו עם עובדים זרים, את החקלאות במדינה הזאת בנו עובדים זרים, את "סולל בונה" בנו עובדים זרים, ובכלל את כל מדינת ישראל בנו עובדים זרים כי הישראלים הם בטלנים בני בטלנים.

רן כהן: הבנתי את המוסר הזה שלכם, ואינני מקבל אותו.

יהודה שגב: זה לא מה שאמרנו.

רן כהן: אני דוחה אותו על הסף, כי אני יודע שבשבוע הבא תבואו ותגידו לי שצריך להביא לפה גם חיילים כדי שילחמו למען המדינה הזאת וישמרו עליה, כי זה מלוכלך וזה גם כרוך בסיכון ביטחוני.

רן כהן: נכון?

רן כהן: תגידו גם את זה בשבוע הבא, ותהפכו את הישראלים לבלתי רלוונטיים וללא מתאימים.

רן כהן: שמעתי כבר את כל הפילוסופיה הזאת.

רן כהן: אני מתכוון להלחם על זה, שבארץ הזאת תהיה עבודה לישראלים.

רן כהן: אני לא רוצה בכנסת עובדים זרים בלתי-חוקיים.

רן כהן: לא יהיו בבית-המחוקקים עובדים זרים בלתי-חוקיים.

הרצל גדז': גם חוקיים לא.

רן כהן: מי שלא מקבל את המוסר הזה שלי, תודה רבה.

הרצל גדז': אני רוצה להמשיך את המשפט שלי.

הרצל גדז': לפי החלטות שהתקבלו, בפרוייקטים של משרדי ממשלה אסור להעסיק עובדים זרים בכלל.

הרצל גדז': יש פה שתי תופעות: אני חושב שניצב גנות שומר כרגע על קצינת הכנסת ולא מפרט את כל המידע, אבל המידע הזה הוא מידע חמור על אנשים שהם גם ממדינות מוסלמיות ושחלקם מתגוררים בשטחים ומגיעים לפה כל בוקר ויש להם כרטיס כניסה של הכנסת שהוא יותר משלי.

הרצל גדז': אני אומר זאת פה, כי זה מפריע לי כאזרח ישראלי.

הרצל גדז': בכנסת עובדים עובדים זרים עם היתר ובלי היתר ונמצאים פה.

הרצל גדז': זו נקודה אחת - בואו ונטפל בזה.

הרצל גדז': יש עובדים גם פה.

רן כהן: הרצל גדז', בוא ונעבור הלאה.

רן כהן: אני מבטיח לך שמלבד זה שפניתי לניצב גנות מפה אני הולך לקצין הכנסת.

ניצב יעקב גנות: אנו ניתן לך גם את המכתב על המעצרים.

ניצב יעקב גנות: לשם כך, שלחתי את שלי גרינברג החוצה.

רן כהן: בסדר.

רן כהן: תודה.

הרצל גדז': אצלי נמצאים הכרטיסים המגנטיים שלהם.

הרצל גדז': העסקת עובדים - אין ספק שכתוצאה מהתהליכים שמנסים בצורה זו אחרת למסד פה במדינה משרדי הממשלה הרלוונטיים, זה קשה מאוד לגורמים מסוימים שהם מהזרמים התת-קרקעיים עם הסדר הזה.

הרצל גדז': זה לא מתאים שיהיה סדר.

הרצל גדז': עד לפני כמה שנים לא היה סדר, ומי שקיבל היתר הביא את מי שהוא רוצה וכמה שהוא רוצה וכל שנה הוא התחשבן מאפס ואף פעם לא ספרו לו את מה שהיה לו.

הרצל גדז': אף אחד לא היה אחראי על העובדים הזרים.

הרצל גדז': זו השאלה שנותנת את התשובה לגבי איך היו פה 300 אלף בלתי-חוקיים בעשור האחרון.

הרצל גדז': ממה הם נולדו?

הרצל גדז': איך הם הגיעו לפה?

הרצל גדז': את כולם הביאו לפה אנשים שחלקם יושבים פה ומדברים גבוהה-גבוהה.

הרצל גדז': נוצרת בעיה נוספת: אני מביא את העובדים, אני בוחר ואני עושה הכול.

הרצל גדז': הוא נותן את ההיתר, אני נותן את האשרה והוא מביא את העובדים ומעסיק אותם בתנאים מחפירים, ובישיבה הבאה אביא דוחות של עובדים זרים.

הרצל גדז': בכוונה ביקשתי בפגישות האחרונות שלי שאני רוצה ציטוטים מחברות, ואחשוף את שמותיהן פה בדיון הזה, לגבי התעללות בעובדים בתנאי ההעסקה והכל.

הרצל גדז': העובדים האלה בורחים.

הרצל גדז': כשהם בורחים, יהודה שגב בא לבקש עובדים אחרים במקומם.

הרצל גדז': הוא אומר, שזו האחריות שלי שברחו לו עובדים.

הרצל גדז': ואז, חסרים להם עובדים.

הרצל גדז': אני אומר כאן באחריות, שמבחינת המאגר הכולל של העובדים - וכל מה שיהודה שגב אומר שישמור לעצמו - היום במדינת ישראל, בתוך גבולות המדינה, יש בתחום הבניין בפועל יותר מהחלטת הממשלה.

אפרים כהן: נכון.

הרצל גדז': חלקם ברחו, וחלקם נטשו.

הרצל גדז': למה?

הרצל גדז': - זו שאלה אחרת לדיון.

הרצל גדז': השאלה היא: האם אני, כפקיד ממשלתי, שאתם הגדרתם לי בישיבת ממשלה שצריכים להיות פה 30 אלף בבניין ואצלי רשום משהו במחשב, למרות כל מה שאומרים והשגיאות, ואני מקבל חלק מהשגיאות, צריך לאשר בכל מיני סידורים פנימיים שלא מתקיימים ולא מעבירים בין לבין שיהיו פה 35 אלף?

הרצל גדז': שמישהו יגיד זאת.

הרצל גדז': אף אחד לא אומר זאת.

הרצל גדז': זה לגבי ההיתרים והמכסות.

הרצל גדז': נאמר כאן מה שנאמר, ויש מה לומר על זה.

רן כהן: לפי רישומים שלך, כמה יש בבניין?

רן כהן: הרצל גדז': בתחום הבניין, עד היום, כתוצאה מכל התהליכים שהיו, הזנו כ-60% מהתיקים ולא יותר מכך.

רן כהן: ב-60% מהתיקים אנו עומדים על כ-30 אלף עובדים זרים בבניין.

רן כהן: לגבי כל היתר, יצרו חור שחור וסיפורים.

רן כהן: אלה אנשים שיש להם אינטרס להציף את זה כמו שמציפים את זה.

רן כהן: בפועל, יש 50 אלף.

הרצל גדז': אנו עושים מהלך נוסף, ותיכף אפרט את המהלך הבא.

חיים זהבי: אתה הולך ברחוב, וקוטף סינים שיעבדו לך ויעשו לך.

הרצל גדז': יפה מאד.

הרצל גדז': לא חסר.

מיכאל רצון: זה 30 אלף - לא?

הרצל גדז': כדי לסבר את האוזן, אני אומר שבדקתי זאת: מינואר 2002 עד סוף מאי 2003 עזבו את מדינת ישראל, וחלקם גם חזרו, אנשים שהיו פה אי פעם במעמד ב1 קרי עובד זר - 30 אלף, וזאת בכל התנועות שהיו.

הרצל גדז': הכנסנו, תודה לאל, רק בחקלאות 16 אלף בחצי השנה האחרונה, ובבניין 6,000.

הרצל גדז': אתה יודע, שלמרות החלטת הממשלה ולמרות שאתם בעודפים והייתם בעררים והייתם בעודפים של 15 אלף, כל קבלן שבא והיה באפס עובדים קיבל מכסה מלאה.

הרצל גדז': תגיד פה אם זה לא נכון.

יהודה שגב: נכון.

הרצל גדז': יפה.

הרצל גדז': השלמנו לכל הקבלנים, כדי שלא יהיה מצב שלקבלן אחד לא יהיה, בגלל כל מיני תהליכי ביורוקרטיות ובג"צים.

הרצל גדז': כל אחד רץ לבג"ץ.

הרצל גדז': גם בנושא נוטשים הם יפסיקו את הבג"ץ הקרוב, כי אנו מוכיחים שזה לא נכון.

הרצל גדז': כל אחד שחסר לו עובדים, אנו קודם כל משלימים לו.

הרצל גדז': יש פה שני מהלכים: מצד אחד, יש את האינטרס הלאומי עליו אנחנו מדברים שיהיו פה מעט עובדים זרים כי מעט העובדים הזרים מביאים הרבה עובדים זרים.

הרצל גדז': אני מדבר על כך גם בראייתי כראש האוכלוסין: רבותי, יש פה תהליכי הגירה שהם לא בריאים לכל העשיה שיש פה.

הרצל גדז': 80 האלף שמתעוררים כרגע בתל-אביב הם 80 אלף בימים שני, שלישי ורביעי, אבל בימים שישי עד ראשון זה 130-140 אלף.

הרצל גדז': ניצב גנות מכיר את הנתונים בתוך תל-אביב.

הרצל גדז': מספר העובדים קיים.

הרצל גדז': הם נמצאים אצל מעסיקים בלתי-חוקיים וחברות התיווך שיש להם אינטרס שתהיה תנועה של עובדים.

הרצל גדז': מה הוא האינטרס?

הרצל גדז': יש קבלן שהולך לברזאני לקבל היתר למאה עובדים, והוא עוד יוצא מברזאני עם ההיתר למאה עובדים ומוכר אותו לחברת תיווך.

הרצל גדז': הוא לא רוצה להביא את העובדים.

יהודה שגב: אבל, יש פה בחדר מעסיקים שאומרים שהם- - -

הרצל גדז': עזוב.

הרצל גדז': יש עובדים בארץ מעל המיכסה המותרת, וזה מוכח והם קיימים.

הרצל גדז': זה שהם מסתובבים, אלה סיבות אחרות.

ניצב יעקב גנות: יש פה בחדר הזה.

רן כהן: הרצל גדז', איך באינטראקציה בינך לבין אפרים כהן אתם הולכים ליצור מצב שבו אותם קבלנים, שיש להם בעצם היתרים מיותרים שהם לא צריכים אותם, מורידים להם?

הרצל גדז': אנו עושים תהליך, שבחלקו אנו נתקלים בקשיים, ופה אנו נצטרך את העזרה.

הרצל גדז': יש לא מעט קבלנים, עשרות, ויהודה שגב יכול להגיד שיש הרבה יותר מעשרות קבלנים, שב-2002 לא קיבלו היתרים והם מחזיקים אצלם אלפי עובדים.

יהודה שגב: 4,115.

הרצל גדז': האם מישהו מהם הוציא עובד אחד?

הרצל גדז': - לא.

ניצב יעקב גנות: יש קבלן אחד, שאנו מחזיקים היום 500 עובדים אצלו, כשהוא קיבל אישור אפס.

ניצב יעקב גנות: הוא ערער, וכרגע אנו יודעים שיש לו 500 עובדים.

רן כהן: האם הוא מעסיק אותם?

ניצב יעקב גנות: כן.

רן כהן: אם כך, הוא הפך להיות בכלל חברת כוח-אדם.

ניצב יעקב גנות: לא.

ניצב יעקב גנות: בג"ץ קבע להקפיא מצב.

מיכאל רצון: אם הוא יכול לעשות מחזור של חמישה מליון דולר בלי לבנות בניין אחד, זה טוב.

מיכאל רצון: הרצל גדז': אני לא רוצה להגיד שמות.

מיכאל רצון: יכול להיות שאם יש 500 עובדים אצל המעסיק ההוא, שמחזיק אותם לפי חוק, חסרים מאה אצל אחר.

מיכאל רצון: אם הוא לא מסכים להעביר אליו את מאה העובדים מתוך ה-500 והוא מחזיק אותם ב-OVER, אני לפי החלטת ממשלה מחייב לעמוד בגבול מסויים.

מיכאל רצון: התנועה הפנימית הזאת היא חלק מסך-הכל העובדים שיש בארץ, ואני אומר שיש למעלה מ-30 אלף עובדים.

מיכאל רצון: צריך להבין שאלה תהליכי העבודה הקיימים, ובחלקם אנו מצליחים להעביר ובחלקם לא כי אנשים מרשים לעצמם לא להעביר את העובדים הבלתי-חוקיים שנמצאים ברשותם.

מיכאל רצון: איך התהליך הזה עובד?

מיכאל רצון: אפרים כהן נותן את ההיתר, וההיתר הזה מגיע אלינו.

מיכאל רצון: אנו עושים איזון תיק מול כל קבלן.

מיכאל רצון: יש דיסאינפורמציה, בגלל שיש גורם שלישי באמצע והוא אותם גורמים שיש להם אינטרס שתהיה תנועת עובדים.

מיכאל רצון: מי הגורם הזה?

מיכאל רצון: תקרא לילד בשמו.

הרצל גדז': חברות התיווך.

מיכאל רצון: תגיד את זה: חברות כוח-אדם.

הרצל גדז': לא.

הרצל גדז': אני אומר: חברות תיווך.

מיכאל רצון: חברות התיווך.

מיכאל רצון: תגיד את זה בקול רם.

מיכאל רצון: מה הבעיה?

יפעת סולל: אפשר לקרוא לזה: חברות סחר עבדים.

הרצל גדז': יש אינטרס שתהיה התנועה הזאת.

הרצל גדז': היו בסוגיה הזאת לא מעט בעיות.

הרצל גדז': אני מעדכן פה את הוועדה, שבמהלך החודשיים הקרובים מדובר בעבודה שאנו שוקדים עליה לא מעט זמן, ואני מקווה מאד שברגע שחלק מהאנשים ישמעו את זה בשבוע הבא לא יפלו מהרגליים.

הרצל גדז': מיום ראשון, ה-29 בחודש, אנו הולכים להזמין - וזו תהיה פעם ראשונה - כל בעל היתר למשרד הפנים בצוותים משותפים שלי ושל אפרים כהן.

הרצל גדז': נזמין כל אחד, ונפשוט אותו מא' עד ת' כדי לדעת מה יש לו ומה הדיווחים שלו, לרשום לו את העובדים, לתת לו על הדרכון מדבקה, ויזה, שהיא אשרה כשזה בדף ביטחוני כמו דרכון עם פרטי העובד, פרטי המעסיק, תמונת העובד.

הרצל גדז': זה יהיה מחובר לזיהוי חד-ערכי.

נתן פרנקל: מצויין.

הרצל גדז': המבצע יתחיל ב-29 ביוני, בחודש הזה, והוא אמור להימשך כחודשיים.

הרצל גדז': היו"ר רן כהן: כלומר, עוד שבועיים.

הרצל גדז': כן.

הרצל גדז': אנו בימים אלו כבר נמצאים בעיצומו של PILOT, ואני יכול לומר לך שאנו מופתעים.

הרצל גדז': אנו מתקשרים אישית לאנשים ואומרים: "אדוני, יש לך עובדים זרים לפי מה שרשום לנו.

הרצל גדז': אנו רוצים שתבוא".

הרצל גדז': הוא אומר: "לי יש עובדים זרים?

הרצל גדז': מה פתאום?

הרצל גדז': איזה עובדים זרים?".

הרצל גדז': אנו אומרים: "אבל, החברה ההיא וההיא הביאה לך", והוא עונה: "כן, אבל היא הביאה לי שניים ומגיעים לי שמונה".

הרצל גדז': אנו עולים על מימצאים מדהימים בדברים האלה.

רן כהן: יש אנרכיה בכל הנתונים והמספרים.

רן כהן: זו אנרכיה מוחלטת.

רן כהן: זו לא אנרכיה בגלל בלאגן.

רן כהן: זו אנרכיה, כי זה משתלם למישהו.

ניצב יעקב גנות: זו אנרכיה מתוכננת, והיא כדאית.

רן כהן: בטח.

רן כהן: לא נפריע להרצל גדז' בדבריו.

יהודה שגב: מי שיצר אותה זה משרדי הממשלה.

דוברת: חברי-כנסת.

דובר: חברי-כנסת ושרים.

רן כהן: חבר'ה, אני מבקש: כל מי שיש נתונים שיש לו על חברי-כנסת ושרים, שיעביר אותם אלי ואני אטפל בהם.

יהודה שגב: הם בחקירות משטרה.

רן כהן: לא.

רן כהן: פתאום נהיית גיבור ואמרת: "חברי-כנסת ושרים".

רן כהן: אמרתי: "תן שמות", ונהיית גיבור שאני אלך לקרוא בעיתונים.

רן כהן: אני לא מפחד מאף אחד.

הרצל גדז': במקביל לבדיקה הזאת, בכל פוטנציאל האכיפה של מה שהחבר'ה של ניצב גנות עושים איתנו יחד אנו משלימים כפערים מכל מה שעוצרים ונמצאים, ועושים זאת בשוטף ביום-יום.

הרצל גדז': משלימים מתוך המצבה הקיימת בארץ, כדי למנוע הבאה מחו"ל.

הרצל גדז': גם אומר פה משפט: אם בסוף מוכח שיש מעסיק שמגיעים לו עובדים והמדינה לא מסוגלת להעמיד את העובדים גם מתוך המאגר הקיים בארץ, אנו ניאלץ להביא לו מבחוץ כי זו גם חובתנו.

הרצל גדז': זו מדרגה אחרונה שצריך לשמור אותה כאופציה, והיא קיימת.

רן כהן: את זה עכשיו ממש לא הבנתי.

רן כהן: גילגלתי בראש את כל הנתונים שנתת בערך, והגעתי בערך לתמונה שיש בארץ בין 45 ל-50 אלף עובדי בניין בפועל חוקיים ובלתי-חוקיים.

רן כהן: אם באמת כל ה-VOUCHERS שהולכים להיות מסופקים הם בסדר-גודל שלא יעבור על ה-30 אלף וזו החלטת ממשלה, בעצם השכל אומר שמה צריך לעשות הוא לחבר את אלה עם אלה ולא ליבא אפילו עובד אחד מבחוץ.

הרצל גדז': זה מה שאני אומר.

רן כהן: ייבוא עובד אחד מבחוץ ראשית - מוסיף עובד זר, ושנית - נותן לעוד מישהו שעושה קופה על העניין הזה בחוץ-לארץ לעשות קופה.

רן כהן: השאלה היא: באיזה אופן אתם הולכים לעשות את החיבור הזה, שבו כאשר אפרים כהן יתן את האישור אתה, הרצל גדז', נותן את ה-VOUCHER או את האשרה לעובד כדי להתחבר על מי שנמצא כבר בישראל, ואז גם הקבלן ישר יוכל לעבוד גם באופן ישר שבו יש לו את האשרה ואת העובד והעובד הזה מולבן והוא לא צריך להיות עבריין?

הרצל גדז': בסדר.

הרצל גדז': זאת השיטה.

מיכאל רצון: איך אתה מביא?

רן כהן: איך הם מתחברים?

רן כהן: האם המעביד בוחר את העובד הבלתי-חוקי?

רן כהן: האם יש לשכה שמארגנת את העובדים הבלתי-חוקיים, כדי שיקבלו?

רן כהן: איך זה הולך לעבוד?

הרצל גדז: יש שני מהלכים.

רן כהן: יהודה שגב מצמצם את עיניו.

יהודה שגב: אנו מחכים חצי שנה שזה יעבוד.

יהודה שגב: זה מופיע בניירות שהוציא משרד הפנים לפני חצי שנה, בינואר.

יהודה שגב: היו"ר רן כהן: זה סימן שלא שאלתי שטות.

יהודה שגב: זה לא עובד.

רן כהן: הרצל גדז' לא אמר שזה עובד.

רן כהן: הרצל גדז' אמר שזה הולך לעבוד.

הרצל גדז': בהתאם להיתרים שאפרים כהן מוציא, אנו יודעים מי הם הקבלנים שיש להם עובדים מעל ההיתר או שאין להם היתרים כלל.

הרצל גדז': ואז, יודעים לפנות אליהם כפוטנציאל ראשוני.

הרצל גדז': יש את המאגר הנוסף, שאלה אותם אנשים שנעצרים ע"י יחידת האכיפה ומגיעים לבתי המשמורת.

הרצל גדז': אנו בוחנים אותם לפי הקריטריונים, והם משמשים פוטנציאל נוסף לקבלנים לקבל.

הרצל גדז': נכון, שבחלק מהמקרים קבלנים לא מוכנים לקבל את העובדים כי הם חושבים שיקבלו מבחוץ.

הרצל גדז': אנו קבענו שאם הקבלן לא רוצה פעם ראשונה, מאפשרים לו פעם שניה.

הרצל גדז': אם הוא לא רוצה פעם שניה - זה נחשב לו בהיתר והוא לא יקבל.

רן כהן: כלומר, הוא לא יקבל.

הרצל גדז': בכוונה אני משאיר ברקע את ההערה שאמרתי בסוף.

הרצל גדז': אני אומר: אם בסוף, אחרי שמיצינו את הכל, אנו מגיעים למסקנה שבאמת חסרים עובדים, וזה שלושה ארבעה בודדים, גם בזה נדע לטפל כמשרד ממשלה.

הרצל גדז': לא אמרתי שזאת המדיניות לגבי הבאת עובדים חדשים מבחוץ.

אפרים כהן: אני מבקש להוסיף, שאנו גם נעשה הצלבה עם יחידת האכיפה.

אפרים כהן: אנו נעשה הצלבה בנתונים עם אגף האכיפה במשרד העבודה על מעסיקים שעברו על חוק העסקת עובדים לא-חוקיים.

אפרים כהן: אנו יודעים: יש לו שישה והוא מעסיק ששה-עשר, והנתונים האלה יצטלבו במסגרת העבודה שלנו.

רן כהן: אני רוצה לשאול שאלה גם בהקשר לצה"ל, ואם סגן ירצה להתייחס, בבקשה.

רן כהן: האם בחנתם בזמן האחרון את האפשרות איך לעבוד מול מערכת הביטחון באופן שבו אפשר יהיה בכל זאת להכניס לתוך מדינת ישראל - באופן ששומר על הביטחון, לא מכניס מחבלים ולא מסכן את הביטחון של המדינה - עובדים פלשתינים שיוכלו בכל זאת לעבוד ולחזור לבתיהם מדי יום?

ניסן צ'ליק: יש מחוסרי סגר עם אישור.

ניסן צ'ליק: אומר עדכון קטן, ואולי אחר כך יתאפשר לי לדבר: משרד הביטחון מנפיק אישור למחוסרי סגר ואישורי לינה.

ניסן צ'ליק: אף עובד כזה לא עובד כרגע פה.

ניסן צ'ליק: כולם סגורים.

ניסן צ'ליק: זה בדיוק מה ששאלת.

ניסן צ'ליק: הנה, זאת התשובה.

דובר: הם סוגרים, בגלל שיש התראות.

רן כהן: האם ברגע שיש סגר הסגר הוא טוטאלי?

ניסן צ'ליק: מפסח עד שבועות חוץ מיום אחד לא עבדנו.

ניסן צ'ליק: כל הפועלים היו סגורים מפסח עד שבועות - שבעה שבועות.

ניסן צ'ליק: איך אפשר לבנות?

סא"ל יצחק גורביץ: אני יצחק גורביץ, ואני לא מצה"ל אלא מתיאום פעולות בשטחים.

רן כהן: זה צה"ל.

סא"ל יצחק גורביץ: כן.

סא"ל יצחק גורביץ: זה משרד הביטחון.

רן כהן: זה בסדר גמור.

רן כהן: אתה לובש המדים הירוק פה, אז קדימה.

סא"ל יצחק גורביץ: כל פועל פלשתיני, שמקבל היתר להכנס לעבוד בישראל קודם כל עובר אבחון ביטחוני.

סא"ל יצחק גורביץ: אין מצב כזה שפועל פלשתיני נכנס לישראל בלי אבחון ביטחוני.

סא"ל יצחק גורביץ: יתירה מזאת, כל פועל פלשתיני שנכנס מעזה גם עובר בידוק ביטחוני.

סא"ל יצחק גורביץ: יש שערים מגנומטריים ובידוק זה או אחר.

סא"ל יצחק גורביץ: זה נכון מה שנטען פה, שמאז כמעט פורים פועלים פלשתינים, שקיבלו והיה להם היתר, כמעט לא הותרה כניסתם לישראל.

סא"ל יצחק גורביץ: אנו מדברים על מצב שכ-25 אלף פועלים פלשתינים קיבלו היתר, ו-14-15 אלף הם לטובת ענף הבניה וכל היתר הם לחקלאות.

רן כהן: אלה - האם ביום שיש סגר אף אחד לא נכנס?

סא"ל יצחק גורביץ: גם בסגר נכנסו עובדים במצבים מסויימים, והשאלה היא איך מגדירים סגר.

סא"ל יצחק גורביץ: הקטע של סגר או לא סגר הוא עניין של הגדרה.

סא"ל יצחק גורביץ: זה קשור בעקרון.

רן כהן: אני מתנצל על כך שאני מפסיק אותך, אבל אני אומר זאת גם לסגן השר וגם פה.

רן כהן: מאחר ואני לא הכי מרוחק מנושא הביטחון, האמינו לי שעם עבודה רצינית ומאומצת במקביל עם השב"כ אפשר להגיע לרשימה הרבה יותר משמעותית שתשמור על ביטחון- - -

יהודה שגב: נשמה, אם תעשה דיון.

יהודה שגב: זה שווה דיון.

רן כהן: אני אעשה דיון.

רן כהן: דרך אגב, אני מוכן לעשות את הדיון הזה גם חסוי, ואין לי בכלל בעיה.

רן כהן: אני אומר לכם חד-משמעית, שיש מקרים שבהם עובדים זרים הם סכנה ביטחונית וסכנה חברתית יותר גדולה מפלשתינאים שייכנסו לאחר ששירות הביטחון נתן להם אישור.

דובר: אין ויכוח.

רן כהן: צריך להביא זאת בחשבון.

רן כהן: צריך לדעת איפה הסכנה בעניין הזה.

רן כהן: עדנה טורס, אני רוצה לזמן דיון במיוחד על עניין זה.

רן כהן: נעשה אותו באופן יותר אינטימי.

רן כהן: נביא לפה את נציג השב"כ.

נינו רומן: משרדי ממשלה לא נותנים להעסיק בתוך עבודות שמוציאות- - -

רן כהן: על זה בדיוק נדבר.

רן כהן: סגן שר התעשיה, המסחר והתעסוקה מיכאל רצון, בבקשה.

מיכאל רצון: אני בא גם מהצד השני.

מיכאל רצון: עד לפני ארבעה חודשים הכרתי את העניין מהצד השני.

מיכאל רצון: גם אני הייתי קבלן ובניתי, ואני מכיר את הנושא.

מיכאל רצון: המצב כפי שהוא היום הוא מצב של תקופת מעבר.

מיכאל רצון: כשהגענו למשרד הזה וניסינו להכנס לתוך העניין הזה, גילינו כאוס מוחלט.

מיכאל רצון: אין נתונים, ואף אחד לא ידע כמה עובדים יש, לאן הם הולכים, מה הם עושים, מי הביא להם וכמה היתרים הוציאו.

מיכאל רצון: כל אחד זרק מספרים כידו הטובה עליו, ואף אחד לא ידע.

מיכאל רצון: הרצל גדז' אומר היום שהוא מוצא שקבלן קיבל שמונה היתרים אבל יש לו רק שני עובדים, ולא הגיעו לו שישה עובדים.

מיכאל רצון: הוא ימצא עוד רבים כאלה, קבלנים שקיבלו מאתיים היתרים והם אפילו לא ידעו שהם קיבלו מאתיים היתרים אבל להם נתנו ביד רק מאה ומתוך אותם מאה שהגיעו אליהם ברחו שמונים, כשמסתבר שבכלל שמונים נמצאים אצל קבלן אחר.

מיכאל רצון: הבלאגן הזה חוגג.

מיכאל רצון: אפילו אם אקח את הפער שבין 24 אלף לבין 16 אלף עליהם מדבר יהודה שגב, הרי שאלה לא עובדים שלא קיימים.

מיכאל רצון: הם קיימים אצל קבלנים אחרים לא באופן בלתי-חוקי.

מיכאל רצון: העובד נמצא בהיתר, אבל הוא לא נמצא אצל מי שהוא צריך להיות אצלו.

מיכאל רצון: הנתונים, ששמענו מאפרים כהן ומהרצל גדז', הם נתונים נכונים בסך-הכל.

מיכאל רצון: העובדים קיימים ומסתובבים בשוק, אלא שהם לא נמצאים במקום שבו הם צריכים להימצא.

מיכאל רצון: לדעתי, הדרך לאתרם מסובכת מאד.

מיכאל רצון: אם היה ניתן לקחת את כל העובדים הזרים היום, להוציאם החוצה ולהתחיל את כל התהליך מחדש - זו אולי היתה הדרך הכי טובה.

מיכאל רצון: כמובן, שזה דבר בלתי אפשרי, וגם היום, במצב הקיים, הקבלנים קורסים.

מיכאל רצון: צריך שיהיה לכם ברור, שהמצב שלהם בלתי נסבל.

מיכאל רצון: יהודה שגב, אני אומר לך גם כמי שסובל מזה: אין ברירה, וצריך לעשות פעם אחת סדר.

מיכאל רצון: מה שעושים עכשיו אפרים כהן, ניצב גנות והרצל גדז' זה סדר בבלאגן.

מיכאל רצון: אנו מקווים, שזה ייקח זמן עד סוף החודש.

מיכאל רצון: אנו לוחצים כל יום בטלפון: "אפרים, צריך לסיים ולגמור את העניין".

מיכאל רצון: אנו מקווים, שעד סוף החודש הזה תהיה לנו לפחות את האינפורמציה, כלומר נדע איפה אנו חיים.

מיכאל רצון: זה ברור לנו שאם הוא הוציא היתר, זה לא אומר שיש לך עובדים.

מיכאל רצון: זה גם ברור לנו, שלא בטוח שהרצל גדז' יהיה מסוגל לספק לך את העובדים.

מיכאל רצון: אולי ניצב גנות יהיה מסוגל לספק לך את העובדים, וגם לגבי זה אני מסופק.

מיכאל רצון: אינני יודע אם הם יהיו מתאימים לצרכים שאתה צריך.

ניצב יעקב גנות: בבניין לא תהיה בעיה.

מיכאל רצון: פעם אחת ולתמיד חייבים לעשות סדר.

מיכאל רצון: מה שנעשה עד לפני כמה חודשים - ברור לנו שצריך לחקור את העניין הזה.

מיכאל רצון: אי-אפשר לנקות את הקבלנים, כי, בסיכומו של דבר, צריך לזכור תמיד - ואני אומר זאת דווקא כמי שבא מתוך המשפחה הזאת - שזה מתחיל מהקבלנים.

מיכאל רצון: מי שקיבל את ההיתרים הם הקבלנים, והם לא שמרו על העובדים.

מיכאל רצון: חלק מהם יסחרו, אבל זה לא רק הם.

מיכאל רצון: הרצל גדז', אני מדגיש ואומר שהוציאו היתרים על שמם של קבלנים שלא ידעו בכלל שיצאו להם היתרים.

ניסן צ'ליק: זה בלי שקבלנים יידעו.


יעקב פרידמן: יש 800 עובדים כאלה.

מיכאל רצון: גם את זה צריך לקחת בחשבון.

מיכאל רצון: אי-אפשר להאשים רק את הקבלנים פה בעניין הזה.

יעקב פרידמן: מה שאמרת משמעותי מאד.

מיכאל רצון: אני יודע, שאמרתי דברים משמעותיים.

יעקב פרידמן: לפני חודש וחצי ניתן אישור להכנסת 800 איש לארץ לא על שם קבלן, לא על שם יזם ולא על שם שום חברה ישראלית - "בום" באויר.

דובר: האם הם באו?

יעקב פרידמן: חלק נכנסו.

יעקב פרידמן: זה בניגוד לכל חוק במדינת ישראל.

יהודה שגב: משלמים, גונבים.

יהודה שגב: הכל 'הולך'.

רן כהן: סילחו לי, אבל אם זה כך, זו מאפיה.

רן כהן: אין לזה מלה אחרת.

רן כהן: אם יש שלטון, משטרה וממשלה ונכנסים - מישהו פה עובד פה עם מאפיה.

רן כהן: זה לא היה כלפיך.

מיכאל רצון: אדוני היושב-ראש, מאחר ואני מכיר את פעילותך הרבה שנים ונקיון הכפיים הוא נר לרגליך, אני אומר לך שכל הנושא הזה דורש בדיקה עמוקה ויסודית.

מיכאל רצון: אבל, אני מזהיר בעניין הזה: המצב במשק קשה, ואנו יודעים זאת.

מיכאל רצון: ענף הבנייה נמצא אולי בצרה הגדולה ביותר במשק היום.

מיכאל רצון: אינני יודע אם אנשים מודעים ועד כמה הם מודעים.

מיכאל רצון: צריך שלא תהיינה אי-הבנות: הם לא נקיים, וגם הם חלק מהבלאגן.

מיכאל רצון: אבל, המשק לא צריך לשלם בגלל זה.

מיכאל רצון: המשק לא יכול לשלם בגלל הבלאגן הזה.

מיכאל רצון: מי שאשם, מי שעשה עבירות, מי שלא היה בסדר - שישלם את המחיר.

מיכאל רצון: יחד עם זאת, צריך להציל את הענף הזה.

מיכאל רצון: אני פונה פה לאפרים כהן, להרצל גדז' ולניצב גנות: תנסו לסיים קודם את עניין הסדר מהר ככל שניתן, ואחרי זה, בסוף החודש או בתחילת החודש הבא, אולי נשב עם התאחדות הקבלנים ונראה איך אנו פותרים את הבעיה הזאת כדי שיהיה באמת החיבור בין ההיתר לבין העובד, כי אני מבין שזו הבעיה.

רן כהן: מאה אחוז.

רן כהן: אדוני סגן השר, תודה רבה.

רן כהן: עתה, יהודה שגב, ואסיים את הישיבה, אלא אם יש מישהו לחוץ מאד לדבר.

יהודה שגב: ראשית, התאחדות הקבלנים לא תיתן גיבוי לאף קבלן שלא מבצע את חוקי מדינת ישראל.

יהודה שגב: שנית, לגבי כל תהליך הניוד של בתי-הסוהר, יש שני צדדים למטבע.

יהודה שגב: כשאנו מגיעים לבית-הסוהר ורוצים לקלוט את העובדים, לכל עובד יש קופה מאחוריו: זה לא שילם לו, ההוא לא שילם, וזה שלפניו לא שילם לו.

יהודה שגב: חלקם בורח חזרה.

יהודה שגב: - גם אלה שאני תיחקרתי אישית.

יהודה שגב: עובדים וקבלנים הם בעיה שצריך לפתור אותה, ויש דרך לפתור אותה.

יהודה שגב: צריך שאפרים כהן יקים את הצוות ושיתחילו לעבוד.

רן כהן: אני בעד זה.

רן כהן: ברשות חברי הכנסת רצאבי וליבוביץ, אני מבין שבסיכום אנו הולכים לשלושה מהלכים: ראשית, אנו מברכים על שיתוף הפעולה הזה בין אפרים כהן לבין הרצל גדז', בין המינהלת לבין משרד הפנים, וכמובן גם עם ניצב גנות, לגבי כל עניין התיאום המדוייק לגבי כל נושא האישורים, כדי למנוע ככל האפשר בכל הכוח הבאת עובדים חדשים, לא חוקיים ולא בלתי-חוקיים, וללכת על העניין של ככל האפשר להכשיר את אלה שישנם פה ע"י הלבנה - לתת את האישורים האלה.

אפרים כהן: הסדרה.

דובר: הסדרה ולא הלבנה.

דובר: היו"ר רן כהן: אני מצטער.

דובר: אני מקבל את התיקון.

דובר: אני מדבר על הסדרה של החוקיות של העבודה ושל האחריות של כל קבלן על העובדים שלו.

דובר: שנית, על-פי הסיכום עם השר אולמרט, נקיים פה תוך פחות מחודש ישיבה ממש רק על דבר אחד: תכנית הכשרה והשמה של ישראלים בעבודה.

דובר: זה יכלול גם אתכם.

דובר: אנו רוצים שעל העניין תהיה תכנית כזאת שתייצר מהמובטלים ומחפשי העבודה הישראלים את הפוטנציאל.

נינו רומן: חיילים.

רן כהן: לא רק חיילים, אלא: חיילים, מובטלים, עולים חדשים,--

ניצב יעקב גנות: --אסירים.

רן כהן: --אסירים וכל ישראלי.

רן כהן: ניצב גנות ישלח לנו אסירים.

רן כהן: עכשיו, אתם יודעים למה ניצב גנות ממשיך לעבוד איתנו.

ערן סיב: בינתיים, צריך להתפרנס.

ערן סיב: צריך שיהיה פתרון.

ערן סיב: האם זה הוגן או לא הוגן?

רן כהן: חבר'ה, אפשר לחשוב שאני מכהן בתפקיד כבר ארבע שנים.

דוברת: זה תהליך.

רן כהן: חבר-הכנסת אילן ליבוביץ, תעזוב את יהודה שגב, כי אני מאד רוצה לסכם זאת גם באוזניך.

רן כהן: שלישית, אני מתכוון לקיים פה ישיבה מאוד מצומצמת וסגורה, שבה יהיו שותפים רק צה"ל, השב"כ, משטרת ישראל, משרד התמ"ת ומשרד הפנים, בעניין עבודת פלשתינים בבניין באופן ספציפי.

רן כהן: זה יהיה איתכם, אפרים כהן והרצל גדז', כי בלעדיכם כל העניין הזה לא יכול להיות.

רן כהן: זה לא רק עניין של ביטחון, אלא גם עניין של כל מערכת העבודה בישראל.

רן כהן: גם לגבי זה אינני מתכוון שזה יהיה על חשבון עובדים ישראלים, אבל כדי לתת מענה אנו נעשה את זה.

רן כהן: אצטרך בתיאום איתך לראות איך אנו עושים זאת.

רן כהן: אולי צריך להזמין את עמוס לטובת העניין הזה.

רן כהן: אנו נארגן זאת עם ראש השב"כ ואלוף עמוס גלעד.

רן כהן: אלוף עמוס גלעד עדיין ישנו - נכון?

סא"ל יצחק גורביץ: הוא עומד להתחלף.

סא"ל יצחק גורביץ: דובר: אבל, יש לו סגן.

רענן כהן: זה לא משנה.

רענן כהן: אני מכיר זאת גם מהתקופה שהייתי שר בכסא של השר אהוד אולמרט, כך שאין לי בעיה.

רענן כהן: רבותי, אני חושב שאלה שלושת הסיכומים, אם לא החמצתי שום דבר.

רענן כהן: אני נועל את הישיבה.

רענן כהן: תודה לכם.