ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 264, 2005-08-02 10:00

קולט אביטל: בוקר טוב.

קולט אביטל: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

קולט אביטל: אנחנו התכנסנו פה למרות פגרת הכנסת מתוך רצון לנסות לפתור עד כמה שאפשר מהר ובצורה יעילה את המצב שאליו נקלענו, ושעליו למדנו מתוך העיתונות על כוונה גלויה, סמויה או אחרת של משרד הקליטה להפסיק את התמיכה שלו במפעל חיוני מבחינתנו – "בית ראשון במולדת".

קולט אביטל: זה מפעל לא רק מצטיין מכיוון שהוא הראשון שהביא קונספציה מסוימת, שאחר-כך הועתקה בידי אחרים, אלא הוכיח את עצמו במשך השנים.

קולט אביטל: אם אינני טועה התנועה הקיבוצית דאגה לקליטת 30 אלף איש בהצלחה רבה.

קולט אביטל: המפעל הזה הוא חשוב מהרבה בחינות וגם משום שאם אנחנו היום מדברים על הצלחה בקליטה, העובדה שאנשים יכולים לקבל טיפול אינדיבידואלי – כפי שמשרד הקליטה דורש היום – ולהיקלט מיד לקהילה אוהדת, מחבקת, והילדים מגיעים מיד למקום שיש בו גם מגורים, גם סידור עבודה וגם אולפן – זאת הקליטה הטובה ביותר שיכולה להיות, ודאי יותר טובה מקליטה אינדיבידואלית של אדם שמגיע ונזרק לעיר בלי שום סיוע.

קולט אביטל: לכן לא נראה לנו שיש הצדקה לחסל מפעל כזה.

קולט אביטל: ביום שקראתי את זה בעיתון הרמתי טלפון למרינה סולודקין, סגנית שרת הקליטה, שאתה עבדתי תמיד מאוד צמוד בוועדה הזאת- -

מרינה סולודקין: אנחנו המפץ הגדול או המפץ הקטן?

קולט אביטל: יש בינינו הרבה הבנות, ואני מקווה שגם בנושא הזה תהיה הבנה, ואני מאוד שמחה שמקיפות אותי שתי סגניות שרים.

קולט אביטל: כפי שאתם רואים ההנהגה היא בקרב הנשים.

קולט אביטל: מרינה, ברשותך, אני אבקש קודם מיורם זיו לתת דיווח כדי שנוכל להתייחס.

מרינה סולודקין: אני מבקשת לשמוע אחר-כך את משנה למנכ"ל משרד הקליטה.

יורם זיו: בוקר טוב לכולם.

יורם זיו: אני שמח על המפגש פה כי הגענו לפרשת דרכים שאנחנו צריכים לראות איך הולכים ממנה הלאה.

יורם זיו: דווקא בשנת 2005 אנחנו מגיעים בספירת קליטת העלייה מנובמבר 89' לעולה ה- 30 אלף, ובמקום לחגוג את האירוע הזה אנחנו צריכים להתחיל להיאבק על קיומנו.

יורם זיו: אני מוכרח לומר שאין רצון רע משום גורם: לא מצד משרד הקליטה ולא מצד הסוכנות היהודית – כולם טוענים שהתוכנית הזאת היא יפה וטובה, אבל בתנאי שנשב בשקט ונעשה את העבודה שלנו.

יורם זיו: ובאמת, כל זמן שנתנו לנו לעשות את העבודה שלנו היינו שקטים ולא הטרדנו אף אחד.

יורם זיו: בשנתיים האחרונות מרגישים יותר שבעצם אנחנו מתחילים להתייבש, אין לנו אפילו היכולת להביא את העולים.

יורם זיו: אני כבר לא מדבר על הנושא התקציבי שהוא פרק בפני עצמו, אנחנו נתמכים בידי המשרד לקליטת עלייה, הסוכנות היהודית, ובשנה האחרונה בהרבה מאוד כסף גם בידי "קרן הידידות" שנכנסה במקום הסוכנות היהודית לתמוך בפרויקט שלנו אחרי שלפני שנה נקלע לקשיים תקציביים.

יורם זיו: הם עושים את זה בצורה טובה ונותנים לנו את הכלים לעבודה, אבל היכולת שלנו להביא עולים אחרי החלטות שהתקבלו בשיתוף משרד הקליטה והסוכנות היהודית קטנה.

יורם זיו: הכנתי במספר עותקים דוח של קליטת מועצות אזוריות ב- 4 השנים האחרונות, ואפשר לראות שמשנת 2000-2005 הגרף הולך ויורד, וביולי 2005 קלטנו בסך-הכול 55 משפחות, כאשר בכל שנה זה מינימום 75-80 בתקופה כזאת ומתחילה עלייה גדולה בחודשים האלה.

יורם זיו: אם לא נעשה שום מהלך דרסטי נוסף בחבר המדינות, הרשימות לעלייה עד חודש אוקטובר מונות 85 משפחות שמתוכן אנחנו משערים שיגיעו בקושי 65-70.

יורם זיו: יש בעיות של הכרה קונסולרית ומשפחות שומרות על תנאים טובים יותר במקומות אחרים.

יורם זיו: ברור לנו שהשנה בסוף חודש אוקטובר יהיו לנו 120 משפחות בלבד.

יורם זיו: זה לא היה מעולם.

יורם זיו: ישנן 12 מועצות אזוריות – 100 קיבוצים קולטים – קולטות עם 12 מרכזי קליטה אזוריים ו- 100 מתנדבים בקיבוצים.

קריאה: מי המועצה שמובילה?

יורם זיו: המועצה שמובילה בשלב הזה היא עמק הירדן, אבל גם הגליל העליון הפכה למועצה מובילה במשך השנים.

קולט אביטל: יש קיבוצים שהכפילו את מספר החברים בעקבות העלייה, בעיקר מארגנטינה.

יורם זיו: גם בקעת בית-שאן ועמק-יזרעאל-מגידו הן גם מועצות גדולות שקולטות.

יורם זיו: בדרום המועצה הדומיננטית היא מועצה אזורית אשכול, שבה יישובי עוטף עזה.

יורם זיו: רק אתמול היינו שם בעזרת התגייסותו של ראש המועצה לא להפסיק את תהליך הקליטה למרות ההתנתקות, ועומדים על-כך שבספט

יורם זיו: מבר נגבש להם קבוצה אפילו עם מספר עולים כל-כך קטן.

יורם זיו: הדבר היותר מסובך בסיפור הזה הוא שלאור הפעילות האינטנסיבית של משרד הקליטה והסוכנות היהודית בחבר המדינות לגיוס משפחות לפרויקט "משפחה צעירה", המשפחות שמועמדות לעלייה בתוכנית שלנו הן משפחות שנותרו לאחר המיון שנעשה שם.

יורם זיו: ברובן הגדול הן משפחות חד-הוריות, משפחות מבוגרות למעלה מגיל 45 שיש להן ילדים בתוכניות של צעירים ובודדים - -

קולט אביטל: לא הבנתי אותך, מדוע הם נותרו?

יורם זיו: הם נותרו לאחר שהיו שם נציגי הרשויות שקולטות משפחה צעירה.

יורם זיו: היו שליחים שאמרו שצריכה להגיע משלחת של "בית ראשון במולדת", ולכן השאירו כמה משפחות בצד.

יורם זיו: היו שליחים שאמרו לי כשהגעתי לשם שהם מאוד שמחים שהגעתי, אבל הם לא בטוחים שמה שנשאר אני ארצה.

יורם זיו: הגעתי לעיר על גבול מונגוליה, ושליחת העלייה אומרה לי שהיא הביאה 11 משפחות: 7 חד-הוריות נחמדות מאוד עם ילדים טובים, שתי עורכות דין ושתי רופאות.

יורם זיו: אנחנו מקבלים את המשפחות האלה, אבל בתנאי ששני שליש מהמשפחות שאנחנו קולטים הן משפחות צעירות, ואז הכוונה היא לקלוט את השליש הנוסף של משפחות חד-הוריות – אין שנה שקלטנו פחות מ- 30 כאלה – ומשפחות להורים בתוכניות של צעירים.

קולט אביטל: למה אתה מגיע לשם אחרי שכולם כבר היו?

יורם זיו: כי זה תלוי בלוח הזמנים שוועדת ההיגוי של "עלייה 2000" מחליטה על יציאת משלחות.

יורם זיו: השנה הגשנו העדפה ברורה – ואני לא תוקף בזה לא את הסוכנות ולא את משרד הקליטה – ליציאה לקליטה קהילתית.

יורם זיו: הפחיתו את מספר הימים, הפחיתו את מספר המשלחות – אני הייתי השבוע בשיחה עם מייק וניתחנו את הבעיה הזאת- -

קולט אביטל: מייק לא הגיע לישיבה?

יורם זיו: השנה יצאנו מעט מאוד אנשים.

יורם זיו: לא הצלחנו לגייס את מספר המשפחות הדרוש, לא יכולנו לצאת לסמינרים לכאורה מסיבות תקציביות, ולכן גם התוצאות.

יורם זיו: כי אם אנחנו לא מכינים את העולים לעלייה בשבועות הראשונים צריך להשקיע הרבה מאוד אנרגיה בשטח.

יורם זיו: מסיבות תקציביות לא יוצאים שליחים, יוצאת עכשיו בחורה אחת לאוקראינה, וזה הכול.

יורם זיו: אנחנו מרגישים שהשנה הגענו לסוף הדרך, ואם לא ייעשה פה מהלך דרסטי שיאפשר עכשיו את קיום הפרויקט, לא נשרוד.

יורם זיו: אומרים לנו לפנות ליעדים אחרים.

יורם זיו: קליטה מצרפת – ניסינו בכל כוחנו להיכנס לתחום הזה, אבל אין עניין למשפחות להגיע אלינו.

יורם זיו: אלה משפחות בחלקן דתיות או שומרות מסורת; בחלקן האחר הן מגיעות עם כסף ורוצות לקנות דירות גדולות.

יורם זיו: אם היה דסק עלייה בפריס ושליח נציג כפי שהיה ברוסיה ובניו-יורק, יכול להיות שבעוד שנתיים-שלוש היינו מצליחים לגייס משפחות משם.

יורם זיו: יש שליחים של התנועה הקיבוצית בצרפת, ואלה הדיווחים שלהם.

יורם זיו: אותו דבר לגבי העלייה מצפון אמריקה – גם שם מכל מאות המשפחות שמגיעות לכאן, אין כל-כך עניין.

יורם זיו: לפני שנה קלטנו 7 משפחות, והשנה כמספר הזה – אולי 7 אולי 8.

יורם זיו: יש קצת עלייה גם ממרכז אירופה וממזרח אירופה, אבל במספרים בודדים.

יורם זיו: היום יש לנו 120 משפחות בלבד ב- 100 קיבוצים קולטים עם 350 מקומות קליטה.

יורם זיו: אנחנו לא נותנים תשובה לקיבוצים האלה, וברור שחלק מהם לא ישאירו דירות ריקות, הם משכירים אותן למשפחות.

יורם זיו: היום יש דרישה מאוד גדולה לתושבים, לחלק גדול מהקיבוצים נתנו אפשרות למתן מעמד של תושבים בקיבוצים.

יורם זיו: אנחנו לא יכולים להחזיק את הקיבוצים בהמתנה שאולי תגיע עלייה.

יורם זיו: אין ל"בית ראשון במולדת" שום התנגדות להיכנס גם לתהליך קליטה מארצות-הברית ומצרפת- -

קולט אביטל: מה זה נקרא "אין התנגדות"?

קולט אביטל: צריך להיות עניין.

יורם זיו: יש עניין- -

קולט אביטל: השאלה היא מה אתם עושים כדי לעודד את זה בצורה יזומה.

חנוך צמיר: הבקשה לצרפת הייתה של המועצה האזורית גליל עליון, לא שלנו.

יורם זיו: הנושא הוא הקליטה הקהילתית היום.

יורם זיו: צריך לדעת שעולה שמגיע במסגרת קליטת קהילתית סל ההטבות שהוא מקבל זה כאילו סל קליטה נוסף.

מרינה סולודקין: זאת התשובה.

יורם זיו: כששאלנו עולים מועמדים למה הם בחרו את פרויקט "משפחה צעירה" אמרה לנו רכזת עלייה בעיר גדולה שהיא רצתה להגיע ל"בית ראשון במולדת", 6 שנים היא עוסקת בהפניית משפחות ל"בית ראשון במולדת", אבל כשמציעים סל הטבות כזה בבאר-שבע היא יוצאת עם שתי מזוודות מכאן- - - יש פה חשיבה לטווח הקצר כי אחרי חצי שנה צריך להשכיר דירה, ולכן יש יתרון לקליטה שלנו.

יורם זיו: מה שדרוש היום לתנועה הקיבוצית כדי להמשיך את הפרויקט הזה הוא קודם כל הבטחת המימון של התשתית וכן הקניית מעמד של קליטה קהילתית למועצות שנוטלות בזה חלק.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: זאב שור, מזכיר התנועה הקיבוצית, בבקשה.

זאב שור: בהמשך לדברים של יורם.

זאב שור: אנחנו – ממשלת ישראל – מומחים לקחת פרויקט טוב ולהרוס אותו.

זאב שור: אין שום סיבה לתת לו להצליח.

זאב שור: והנה כאן מדברים על מספר שנים שפועלים ב"בית ראשון במולדת" גם העולים, גם הקיבוצים, גם האזורים והמועצות – כולם נרתמים, כולם עושים, כולם קולטים, וזה פרויקט שמצליח מאוד.

זאב שור: אז כמובן צריך לפגוע בו.

זאב שור: איך פוגעים בו?

זאב שור: נותנים הטבות למספר ערים ומורידים את ההטבות מהמועצות האזוריות.

זאב שור: אנחנו יכולים לבוא בסיסמאות "גליל" ו"נגב" מהיום ועד להודעה חדשה, כשבפועל מורידים מהגליל והנגב את אותן הטבות שניתנו ונותנים אותן לערים בלבד.

זאב שור: אין לי שום התנגדות שיקלטו בנתניה, בהחלט צריך לקלוט בנתניה.

זאב שור: אבל מה הסיבה לפגוע במועצות האזוריות עמק הירדן, גליל עליון, שער הנגב או מגידו או מועצות אחרות.

זאב שור: מה הסיבה?

זאב שור: הסיבה היא אחת: אם זה טוב, כדאי לפגוע בזה.

זאב שור: אני תולה הרבה תקוות בוועדה הזאת שהיא לא תהיה ועדה שכותבת כאן רק פרוטוקול, אלא תיאבק אתנו יחד.

זאב שור: יש לגברי ולי, כמזכירי התנועה הקיבוצית, מחר או מחרתיים עם השרה, עם המנכ"לית, ואנחנו ניאבק בנושא הזה ונגיע עד ראש הממשלה.

זאב שור: אני מתפלא שאנחנו צריכים להיאבק במקום שזה יהיה מצב הפוך: שייאבקו בנו, שפרויקט מוצלח ימשיך.

זאב שור: את זה אני בכלל לא מבין.

זאב שור: מאחר שהנושא הזה הוא חשוב אני מודיע שאנחנו ניאבק עליו בכל המוסדות כדי לקבל את כל ההטבות שמתקבלות בערים.

זאב שור: אנחנו רוצים את זה במועצות האזוריות לפיתוח הנגב והגליל.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: יוסי ורדי, ראש המועצה האזורית עמק הירדן, בבקשה.

יוסי ורדי: אני ראש המועצה האזורית עמק הירדן, מועצה שהייתי קורא לה "מובילה קליטה".

יוסי ורדי: אנחנו רואים בזה יעד חשוב וחלק מהחזון של המועצה כקולטת אוכלוסייה.

יוסי ורדי: לא יכול להיות שאנחנו נעסוק בזה והמדינה תעמוד מהצד ותסתכל – זה מה שקורה בפועל צריך להגיד את האמת.

יוסי ורדי: בסוף הקליטה הכי טובה נעשית בקיבוצים, פותחים את הבית ואת הלב החם, לא שמים 6 משפחות ברמלה שאין להם עם מי לדבר בכלל – לא שאני מזלזל במעשה כזה.

יוסי ורדי: פה יש אפליה שאסור לתת שהיא תקרה חד וחלק.

יוסי ורדי: לא יכול משרד הקליטה, ולא משנה מה מניעיו לתת למשפחה תחת כותרת של קליטה וקהילה פי שניים סיוע מהמדינה מאשר למשפחה שנקלטת בקיבוץ כפר הנשיא בגליל העליון.

יוסי ורדי: מה זה הדבר הזה?

יוסי ורדי: מי המציא את זה?

קולט אביטל: זה ממש לא מובן.

יוסי ורדי: זה לא עומד בשום מבחן סבירות, וזה דבר שצריך להפסיק אותו מיד.

יוסי ורדי: זאת אפליה ברורה, חדה, מוחלטת.

יוסי ורדי: זה לא "כאילו" ולא "על-יד", וכנגד זה אנחנו יוצאים.

יוסי ורדי: אני פונה פה גם לסגנית השרה, גם ליושבת ראש הוועדה ולחברתנו הטובה, סגנית השר משנה לראש הממשלה, אני מצפה שאתם תפסיקו את האפליה הזאת כי זה לא יעמוד בשום מבחן.

יוסי ורדי: כמו שאמר פה חברי וולבלה – זאב שור – אנחנו לא נקבל את זה.

יוסי ורדי: אף אחד לא הסביר לנו למה זה, איזה רציונל עומד מאחורי זה.

יוסי ורדי: זה פשוט אפליה גסה.

יוסי ורדי: ומנסים להסביר לנו סיפורים ואגדות ילדים.

יוסי ורדי: יושב פה נציג משרד הקליטה, ואני רוצה להבין מדוע יש אפליה במשרד הקליטה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חנוך צמיר, המשנה למנכ"ל משרד הקליטה, בבקשה.

חנוך צמיר: בוקר טוב לכולם.

חנוך צמיר: חלק גדול מהנוכחים שמייצגים את התנועה הקיבוצית אני מכיר באופן אישי, ועם חלק מהם היו גם שיחות מקצועיות - -

קולט אביטל: על זה נאמר באנגלית: Some of my best friends.

חנוך צמיר: נכון, אבל הפעם זה באמת, כולל היהודי האחרון שנכנס, צביקה לוי.

חנוך צמיר: אני שמח על משפטו הראשון או השני של יורם זיו שקצת עשה סדר בעניין ואמר – אני מצטט: "אני בטוח שאין כוונה לסגור את הפרויקט", כולם מעריכים אותו ולא הייתה שום כוונת מכוון, ואיננה.

קולט אביטל: אבל עדיין אפשר להשוות תנאים.

חנוך צמיר: מי כמו יורם זיו יודע עד כמה פרויקט "בית ראשון במולדת" קיבל תמיכה במשך כל השנים מגופים שונים, אבל בעיקר ממשרד הקליטה, כולל עבדכם הנאמן באופן אישי בתקופות של הקודמים ליורם זיו: איתן וגרשון קסטל ועוד.

חנוך צמיר: לכן אני לא רוצה לעמוד פה ולהצטדק, אני מרגיש גאה בחלקי בהקמת הפרויקט, ויורם זיו יגיד בדיוק מה גודל חלקי בהקמת "בית ראשון במולדת".

חנוך צמיר: עד כאן הפתיח החצי משרדי-חצי אישי שראיתי חובה לומר אותו.

חנוך צמיר: משיחות שהיו לי עם יורם אני מבין שנוצרה תחרות כלשהי סמויה בין פרויקט שהמשרד מריץ בשנתיים האחרונות – ואנחנו גאים בו – שנולד אך ורק מתוך מטרה חיובית להגביר את העלייה מארצות מסוימות- -

קולט אביטל: זאת לא תחרות.

יוסי ורדי: אי-אפשר לעשות תחרות, התנאים לא שווים.

יוסי ורדי: איזו תחרות?

חנוך צמיר: סליחה, אני לא הפרעתי לך, למה אתה מפריע לי?

חנוך צמיר: כרגע אנחנו עובדים עם הפרויקט הזה בצפון אמריקה, בצרפת ובארגנטינה, וזה שנתיים יש לו תוצאות טובות מאוד.

חנוך צמיר: בלי להיכנס לכל פרטי הפרויקט אפשר לומר שהעקרונות הבסיסיים שלו מדברים על מכנה משותף מסוים שחייב לאחד את כל חברי הקבוצה: ארץ, שפה, מקצוע, עיר מסוימת, והם הולכים יחד למקום אחד בכוונה להישאר בו לאורך זמן.

חנוך צמיר: במילים אחרות, כשנוצרת קבוצה במרסיי או בוולדיבוסטוק או בבואנוס איירס, שמונה כ- 40 משפחות ומתאחדת - -

קולט אביטל: יש סף מינימום?

חנוך צמיר: אנחנו גמישים בעניין הזה, תאמיני לי.

חנוך צמיר: תכף אני אספר על ההסדר שהיה עם הגליל העליון, אז תראו כמה הלכנו לקראת הפרויקט, פשוט הם לא הרימו אותו.

חנוך צמיר: - - לאחר מציאת המכנה המשותף נוצר קשר בין העיר הזאת- -

קולט אביטל: גם אם כל ה- 30 באים לתל-אביב?

חנוך צמיר: תל-אביב היא לא בפרויקט, אבל למשל באר-שבע בפרויקט, אז כן.

חנוך צמיר: בעוד יומיים סגנית השרה ואני נבקר שם קבוצה מברית-המועצות שמונה כ- 30 משפחות.

קולט אביטל: אין כבר ברית-מועצות.

חנוך צמיר: הם הולכים לעיר אחת, והכוונה היא שהם יישארו שם.

חנוך צמיר: ברגע שיש הפרופיל הזה נבנית מעטפת סיוע מיוחד שקשור לתחומי קליטה שונים, והוא מצמיד פרויקטור לקבוצה – חונך שמבוקר עד ערב מטפל בכול.

חנוך צמיר: כלומר הראייה היא הוליסטית מנקודת המבט של הילד אם הוא צריך חינוך מיוחד ועד האמא, אם היא צריכה השלמות מסוג כזה או אחר.

קולט אביטל: חנוך, אנחנו לא ניכנס לפרטים.

קולט אביטל: מה אתה נותן מבחינת העידוד הנוסף, והאם יש מניעה שלא תיתן אותו הדבר גם אם יש קליטה כזאת בקיבוצים.

חנוך צמיר: אני מבין, אבל היה חשוב לי להסביר.

חנוך צמיר: לא כולם יודעים מה מהות הפרויקט הזה שהוא חיובי לכל דבר.

קולט אביטל: אנחנו לא טוענים שהוא לא חיובי, אנחנו רק חושבים שמה שהוא חיובי לא צריך לחסל.

חנוך צמיר: כשהפרויקט הזה התחיל לרוץ בשטח התקיימו שיחות בין יורם לביני ובין אחרים, שבהן הוסבר ליורם על עקרונות הפרויקט.

חנוך צמיר: ובאפיון הנוכחי של "בית ראשון במולדת" הפרופיל שלו לא מתקיים, כי הם לא באים ליישוב אחד, הם מתפזרים בהרבה מאוד קיבוצים, ומראש הם באים לפרק זמן מאוד מוגבל ומאוד קצוב.

חנוך צמיר: אני רוצה לפתוח סוגריים – את הסיוע המיוחד הזה לא מקבלות משפחות אחרות.

חנוך צמיר: כל משפחה שתעלה מצרפת לא במסגרת הפרויקט ותגיע לעיר כזאת או אחרת, לא תקבל את הסיוע- -

אורית נוקד: יש הבדל בין משפחות לבין פרויקט כזה, זה כמעט פרויקט לאומי.

קולט אביטל: אם אתה אומר מראש לאנשים שיביאו קבוצה של אנשים לנתניה, ויש לך מספיק אנשים שרצים כדי לעודד את העלייה לנתניה, החל מקבלנים וכלה בשליחים למיניהם, ומקבצים את האנשים ואומרים להם להגיע בתור קבוצה ומכוונים אותם מראש כקבוצה לנתניה, אתה מראש מכוון קבוצה לסוג מסוים של עלייה.

קולט אביטל: יש פה כבר בעיה אפריורית בדרך שבה אתה מעודד עלייה.

קולט אביטל: אם היית שולח אדם ואומר שאתה רוצה להעלות השנה לקיבוצי הגליל או הנגב 30 או 40 או 50 משפחות ותיתנו להם תנאים מסוימים כקבוצה, יכול להיות שגם כך היו הולכים על דבר כזה.

חנוך צמיר: אני שמעתי את ההערה, אני מתקדם.

חנוך צמיר: ניסינו לבנות וריאנט שמתאים ל"בית ראשון במולדת" באמצעות המודל של גליל עליון.

חנוך צמיר: אנחנו הבנו את האילוצים שלא יכול להיות מצב ש- 30 משפחות תגענה לקיבוץ אחד – או 20 אפילו – והצענו את המודל שהפרויקט יתפרס על 5 קיבוצים, 5 משפחות בכל קיבוץ, ואנחנו נסתפק בקבוצה של 25 משפחות.

חנוך צמיר: ברגע שיש המודל הזה הקבוצה שתגיע תחת הכותרת הזאת תקבל את הסיוע של העלייה הקהילתית.

חנוך צמיר: זה נאמר בכל פורום, אהרון ולנסי, ראש מועצה המקומית גליל עליון הציע בעצמו את צרפת בגלל הרקע הצרפתי שלו.

חנוך צמיר: אנחנו קיבלנו את ההצעה הזאת, ואכן הוא נשלח באמצעות הסוכנות היהודית לצרפת וקיבל את המנדט לייצר פרויקט מהסוג הזה שמאוד מתאים, לטעמנו, ל"בית ראשון במולדת".

חנוך צמיר: לצערי, הביצוע לא צלח, ונרשמה לפרויקט הזה משפחה אחת ולא יותר.

חנוך צמיר: בשיחות אחרות שהיו לי עם יורם זיו הצענו לפתוח את הדגם הזה גם בארצות אחרות, ואני לא מצליח להבין למה אני לא מקבל תשובה חיובית.

קולט אביטל: כנראה, מישהו לא משלם את השליחויות.

חנוך צמיר: אני מאמין שבפגישה הבאה שתהיה בעוד יומיים במשרד הקליטה יוצע מודל מהסוג שאני מציע, ואני מציע לתנועה הקיבוצית לקבל אותו בשתי ידיים.

קולט אביטל: אני רוצה לשאול שאלה קצרה לגברי ברגיל או לוולבלה או ליורם – יש הפרויקט שנקרא "נפש בנפש", שמביא קבוצות מאוד גדולות – אתם קשורים אתם?

יורם זיו: קשורים אתם.

יורם זיו: הם מועמדים ל"בית ראשון במולדת".

יורם זיו: אנחנו בהידברות מלאה אתם, וכל משפחה שמעונינת היא מועמדת.

יורם זיו: גם השליח בניו-יורק אלי פאר מנסה לטפל בזה.

יורם זיו: לא מגיעים לכולם קיבוצים.

חנוך צמיר: אנחנו מעריכים שב- 2005 יגיעו כ- 2500 יחידות משפחתיות מברית-המועצות לשעבר, כ- 10000 נפש.

חנוך צמיר: בפרויקטים של העלייה הקהילתית רשומים בסך-הכול במקרה הטוב כ- 100 משפחות.

חנוך צמיר: כלומר, הפוטנציאל של גיוס אנשים לפרויקט "בית ראשון במולדת" ישנו, ומאוד תלוי בעבודה של האנשים.

חנוך צמיר: לא סגרנו שום פוטנציאל.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: סגנית השר, חברת הכנסת אורית נוקד, בבקשה.

אורית נוקד: ראשית אני מברכת אותך, קולט, על היוזמה לקיים את הדיון הזה בפגרה.

אורית נוקד: את תמיד היית טובה לתנועה הקיבוצית, אני אומרת את זה על-סמך ניסיון עשיר, ולסגנית השרה, חברת הכנסת סולודקין, אני מתפלאת שאנחנו נמצאים בדיון כזה כי אני מכירה את הרגישות שלך לכל הנושאים החברתיים האלה, וודאי הנושאים שקשורים לעלייה.

אורית נוקד: התנועה הקיבוצית לא נמצאת באחת משעותיה היפות, יש היום הרבה קשיים לקיבוצים- -

קולט אביטל: גם העלייה לא נמצאת באחת משעותיה היפות.

אורית נוקד: נכון.

אורית נוקד: ולמרות זאת התנועה הקיבוצית רואה בפרויקט הזה שנמשך מ- 89' פרויקט לאומי של מעורבות של התנועה הקיבוצית בכל מה שקורה בחברה הישראלית.

אורית נוקד: אני מודה ומתוודה שאני קראתי את החומר, ואני לא הצלחתי להבין את המהות של האפליה הזאת.

אורית נוקד: אתה מנסה להסביר את השוני, אבל גם כשיש שוני מנסים למצוא תוכנית שנותנת את הפתרון שמתאים לשוני- -

חנוך צמיר: זה בדיוק מה שהוצע.

אורית נוקד: אבל לפי מה שהבנתי, מסלול א' לא נפתח למדינות אחרות.

אורית נוקד: הנושא של צרפת באמת ידוע, יש בעיה משום שכפי שאמר יורם זיו יש שם הרבה דתיים- -

חנוך צמיר: זאת הייתה הסכמה שלנו להצעה שלכם.

אורית נוקד: זאת הייתה הצעה נקודתית.

אורית נוקד: במקרה פנה אליי ראש המועצה האזורית גליל עליון, ואני פניתי לסגנית השרה וקיבלתי את התשובה הזאת, שבפועל לא צלחה.

אורית נוקד: לכן צריך לפתוח למסלולים נוספים וצריך למצוא את הדרך שלא יהיה מצב שמי שבא לתרום ולתת מוצא את עצמו במצב שהוא בעדיפות אחרונה, אם בכלל.

שפרה שידלוביצקי: אנחנו מתעלמים מדבר אחד, שהעלייה בירידה.

שפרה שידלוביצקי: לא רק לפרויקט "בית ראשון במולדת" יש ירידה במספר האנשים - -

יוסי ורדי: לא על זה הדיון.

שפרה שידלוביצקי: אני מגיבה על מה שנאמר כאן.

יוסי ורדי: מדובר רק על השוואת תנאים, על כל השאר לא מדובר.

שפרה שידלוביצקי: אם יורם לא היה מזכיר אותם, והיה מדבר רק על הטבות משרד הקליטה לא הייתי מדברת.

קולט אביטל: אני מאתרת פה שתי בעיות: מכיוון שיש ירידה ניכרת במספרי העלייה, אנחנו חייבים ומחויבים להכפיל את מאמצינו כדי לעודד מגזרים שונים מהציבור בחו"ל לעלות במתכונות שונות: יש אנשים שמתאים להם להגיע לעיר; יש אנשים שמתאים להם להגיע לחיים יותר פסטורליים, ואפשר לנסות למשוך אותם; יש אנשים צעירים כמו סטודנטים, שלדעתי, זה סוג עלייה שמתאים להם.

קולט אביטל: אם אנחנו מדברים רק על המגזר הדתי בצרפת, ברור לגמרי שמראש כולם יבואו לירושלים וישתכנו ויעלו את מחירי הדירות בירושלים.

קולט אביטל: השאלה היא מה עושה הסוכנות היהודית.

קולט אביטל: כדי לאפשר להם כניסה יותר רחבה בחו"ל.

שפרה שידלוביצקי: לא רק בצרפת ניסו.

שפרה שידלוביצקי: וכראש המועצה ולנסי ביקש את הקשר עם צרפת, הוא יצר את הקשר עם צרפת כי אמרנו לו שאולי כדאי לו ללכת על חבר המדינות, אבל הוא התעקש על צרפת, ואנחנו נענינו והוא נשלח פעמיים, ולצערנו, התוצאות אכזבו- -

מרינה סולודקין: למה הוא חייב ללכת לצרפת?

שפרה שידלוביצקי: - - יש אפיקים נוספים שאפשרנו לנציגי "בית ראשון במולדת" להגיע אליהם ולהציע את התוכנית הטובה שלהם.

שפרה שידלוביצקי: אבל גם יורם ציין, שכנראה, זה לא צלח.

שפרה שידלוביצקי: בחבר מדינות העמים תפקידם של השליחים שלנו היא להציע את מגוון התוכניות, לא להציג תוכנית אחת- -

קולט אביטל: הם גם עושים את זה?

שפרה שידלוביצקי: בוודאי.

קולט אביטל: אפשרות אחרונה אחרי שהם גירדו את כל השטח- -

שפרה שידלוביצקי: לא, זה לא נכון, אני מצטערת, אני חייבת להגן על השליחים.

שפרה שידלוביצקי: התפקיד שלהם הוא לפרוס את מגוון התוכניות המוצעות.

יוסי ורדי: אין בעיה עם השליחים, את בכלל לא עוסקת בעיקר.

יוסי ורדי: אין בעיה עם השליחים ולא עם הסוכנות.

יוסי ורדי: הם מציעים תנאים א' ו-ב', והעולה הולך לתנאים הטובים.

מרינה סולודקין: ואם לא מציעים?

מרינה סולודקין: מברית-המועצות מתוך 2500 משפחות רק 100 משפחות הגיעו במקרה הטוב, ואתם לא שם ולא עובדים, אתם הולכים לצרפת- -

שפרה שידלוביצקי: לא הולכים לשום צרפת.

מרינה סולודקין: יש לנו פרויקט חדש בשנתיים האחרונות לעידוד עלייה ממערב.

מרינה סולודקין: לפני שבוע שמענו אלו משפחות, מה המבנה של משפחה, כמה בוגרי שירות בתוכנית "נפש בנפש" ובתוכנית "עמי" מגיעים לישראל בתנאים מסוימים של התוכניות האלה.

קולט אביטל: כמה?

מרינה סולודקין: 25%.

קולט אביטל: אז יש עוד 75%.

מרינה סולודקין: כן, זה מה שאני אומרת לך.

מרינה סולודקין: אלה אנשים שמגיעים לא כמו מברית-המועצות, אלא עם כסף ועם חסכונות, והם יודעים לאן הם הולכים.

מרינה סולודקין: הם לא הולכים לקיבוצים, אלא מעדיפים את הערים.

מרינה סולודקין: לי יש בעיות עם עידוד העלייה ממערב משום שאני לא רואה את המספרים שאני רוצה לראות מברית-המועצות.

מרינה סולודקין: לכן בתוך המשרד אני רוצה להרחיב את תוכנית עידוד העולים גם לאלה שמגיעים מברית-המועצות.

מרינה סולודקין: אני מאוד מעריכה את התנועה הקיבוצית, ואני יודעת שיש אנשים בברית-המועצות שמאוד רוצים להיכנס לתוכנית הזאת, וקל וחומר הם רוצים להיכנס לתוכנית משופרת, ויש חלק שהם בעד "בית ראשון במולדת".

מרינה סולודקין: וכמו שחנוך אמר 5 משפחות לא קשה להפנות ל- 5 יישובים.

קולט אביטל: זאת אומרת שצריך שיווק יותר אגרסיבי?

מרינה סולודקין: שיווק אגרסיבי.

מרינה סולודקין: בברית-המועצות הפסיקו בזמן האחרון לעבוד בצורה טובה.

מרינה סולודקין: יש פוטנציאל- -

קולט אביטל: מי הפסיק לעבוד, ומי לפי דעתך, צריך לעבוד?

קולט אביטל: השליחים של הסוכנות?

קולט אביטל: זה אומר שצריכים יותר ביקורים של התנועה הקיבוצית?

מרינה סולודקין: שיווק אגרסיבי של התנועה הקיבוצית לא במוסקבה ובפטרסבורג, אלא דווקא בסיביר, באוקראינה שהם מקומות שאנשים מוכנים ללכת לקיבוצים, והם מבינים איזה סוג של חיים יש שם.

מרינה סולודקין: אתם אמרתם חד-הוריות, סטודנטים, אנשים אחרי גיל 45 – אם אתם רואים בהם ציבור שלכם, אז תגיעו אליהם.

מרינה סולודקין: הקונספט שעכשיו אנחנו מעדיפים עלייה ממערב קצת קלקל את עבודת השטח בברית-המועצות.

מרינה סולודקין: אני לא יודעת על הסוכנות כי אני חושבת שהם עובדים בצורה שהם עבדו, אבל במשרדנו יש גם ניסיון במקסיקו ובפנמה שמחפשים תחת הפנס את היהודים שם.

מרינה סולודקין: בברית המועצות אנחנו יכולים למצוא יותר יהודים מאשר בערים אחרות, וגם בתנאים האלה, שזה גם תנועה קיבוצית וגם גורמים של עידוד עלייה ממערב.

מרינה סולודקין: אין שם בעיה.

מרינה סולודקין: לשמוע שבמשרד הקליטה ובסוכנות רוצים להרוס את התוכניות זה טעות.

מרינה סולודקין: אתם מרוצים מעצמכם, ולא עובדים בצורה נכונה, וזה המפתח לכל הבעיות.

קולט אביטל: מעבר לפוטנציאל שאת מציינת ואיפה צריך לעבוד, הייתי רוצה לשמוע ממך בצורה מאוד ברורה מה הכוונות שלכם בתוך המשרד.

מרינה סולודקין: כמו שחנוך אמר, יש מוכנות מוחלטת של המשרד לעבוד עם התנועה הקיבוצית, ואנחנו צריכים לעשות יותר עבודת התאמה של התוכניות האלה וגם שיווק אגרסיבי בשטח ברית-המועצות של הסוכנות, שלנו ושל התנועה הקיבוצית.

מרינה סולודקין: כשאני קוראת עיתונות רוסית אני מופתעת מאוד משום שאנשים לא בורחים למדינת ישראל בעשרות אלפים.

מרינה סולודקין: יש אווירה מאוד מסוכנת ברוסיה, האנטישמיות גוברת, יש שירותים חשאיים שכמעט בשלטון במדינה, ואנחנו לא מנצלים את זה בכלל.

מרינה סולודקין: אנחנו יושבים בינינו, ולא מסוגלים- -

קולט אביטל: נתרגם את זה עכשיו לשפת המעשה: מי הגוף שמחליט על הוצאה תקופתית של שליחים לעודד עלייה?

קולט אביטל: האם זה הסוכנות היהודית?

מרינה סולודקין: הסוכנות.

קולט אביטל: כיוון שגם אתם הגעתם למסקנה שיש בעיה וצריך לעודד בצורה יותר אגרסיבית את העלייה, אתם מוכנים להוציא יותר שליחויות אד-הוק לצורך עידוד העלייה?

שפרה שידלוביצקי: יש עוד 3 משלחות שאמורות לצאת עד סוף השנה.

שפרה שידלוביצקי: במחצית השנייה של השנה תגברנו – וחבל שזה לא נאמר- -

קולט אביטל: ניתנה לך ההזדמנות, אז אל תגידי שחבל שלא ניתנה.

קולט אביטל: בגלל זה פניתי אלייך.

קולט אביטל: זה אומר שהשנה יכולות להיות עוד 3 שליחויות.

שפרה שידלוביצקי: כן.

שפרה שידלוביצקי: יש תאריכים.

מרינה סולודקין: אני אדבר עם השרה שגם במשרד הקליטה אנחנו גם צריכים.

קולט אביטל: גברי ברגיל, בבקשה.

גברי ברגיל: אמרתי בעבר מה שיורם אמר בתחילת הישיבה שזה לא נעשה מתוך כוונה רעה, אלא מתוך טעות.

גברי ברגיל: אני רוצה להתנצל בפני יושבת ראש הוועדה, אני חוזר בי כי אני מתחיל לחשוש שיש פה כוונה משום שאני לא שומע במשך כל הדיון תשובה על השאלה היחידה שעומדת פה על סדר היום.

גברי ברגיל: לכן כנראה יש בעיה.

קולט אביטל: שהיא השוואת התנאים.

גברי ברגיל: כן.

גברי ברגיל: בחושים הפוליטיים המאוד קטנים שלי אני מתחיל להבין שאולי יש פה באמת בעיה.

גברי ברגיל: הדיון הוא לא על התנועה הקיבוצית, אלא על הצלחת הקליטה.

קולט אביטל: אבל אני גם רוצה להבין משהו.

קולט אביטל: מכיוון שיש מעט עלייה אפשר לפרוס קצת יותר אמצעים, נכון?

קולט אביטל: אז למה לא ללכת לקראת התנועה הקיבוצית ולמה להעמיד להם מראש את כל המכשולים, ולמה לא להגיד מראש לעולים שבמסגרת הקליטה הקהילתית יינתנו להם התנאים שיינתנו להם בעיר.

קולט אביטל: למה להתחיל עם מספר משפחות?

גברי ברגיל: כל-כך בולט לעין שכל הדיון מסביב הוא עם הרבה כוונות טובות ואמירות יפות, ואני מסכים עליהן, אבל הוא לא עוסק בעיקר הדיון הזה.

גברי ברגיל: יש פרויקט מוצלח על דעת כולם.

גברי ברגיל: עם הצלחות אי-אפשר להתווכח.

גברי ברגיל: יש אינטרס לכולם שהפרויקט הזה ימשיך: למשרד הקליטה, לסוכנות, לתנועה הקיבוצית שרוצה לתרום בנושא הזה לחברה הישראלית – לכולם יש רצון.

גברי ברגיל: מה שיצר את הבעיה עכשיו הוא דבר מאוד קטן שקורה בכל נושא אחר: כשאין תנאים שווים, העסק נופל.

גברי ברגיל: אמר את זה יורם היטב, התנועה הקיבוצית יכולה להשקיע הרבה עבודה בדברים האלה.

גברי ברגיל: אבל אם באים לעולה פוטנציאלי, והוא אומר שהוא רוצה את התנועה הקיבוצית, אבל ההטבות ניתנות בנתניה – הוא ילך לנתניה.

גברי ברגיל: אנחנו לא מבקשים שום דבר, אלא את אותם תנאים שמקבלות הערים הספציפיות שדיברת עליהן, ואנחנו נמשיך בעבודה שלנו.

מרינה סולודקין: אתה לא רואה שזה לא רק קיבוצים, זה עולים מסוימים שלא מקבלים תנאים של עידוד העלייה.

מרינה סולודקין: את זה אתה לא רואה.

חנוך צמיר: רוב העלייה במדינת ישראל אינה מקבלת, זה עומד בכל מבחן משפטי.

חנוך צמיר: על מה אתם מדברים?

קולט אביטל: אז תנו את זה גם להם.

חנוך צמיר: אנחנו יכולים לחשוב לתת גם להם ב- 2006.

גברי ברגיל: אנחנו מבקשים שאת אותם תנאים שהחליטו לתת לערים מסוימות- -

קולט אביטל: אבל אומרים לך שיש פה אפליה כפולה: קודם כל, נותנים רק לעולים ממערב את ההטבה הזאת- -

קריאות: לא, לא.

חנוך צמיר: נזכרתי שיש בבאר-שבע ובכרמיאל גרעינים של עלייה קהילתית, והם מקבלים בדיוק את אותם תנאים.

מרינה סולודקין: אבל זה רק בהתחלה- -

קולט אביטל: אז צריך לתת את זה גם במקומות אחרים.

מרינה סולודקין: אתם לא רואים את זה, אני רואה את זה.

חנוך צמיר: כל מקום – כמובן, במגבלות המשאבים התקציביים – שייתן תשובה על פרופיל העלייה הקהילתית, אני מניח שנאשר את זה.

קולט אביטל: אבל יש פה פרופיל של עלייה קהילתית.

חנוך צמיר: אבל הוא אינו דומה לפרופיל שמציע- -

יורם זיו: הוא מועתק.

קריאות: - - -

חנוך צמיר: בוא לא נתחרה במי מעתיק ממי.

חנוך צמיר: אני יזמתי התאמה של הפרויקט הקהילתי ל"בית ראשון במולדת", הצעתי גם את המודל המוצע שהולך מאוד לקראת המציאות של "בית ראשון במולדת", כי אני מניח שזה מה שישמעו בישיבה הבאה שתהיה עם השרה.

קולט אביטל: זה אומר, עד 5 משפחות?

חנוך צמיר: אני חושב שזה סביר, זה נותן ממד של קהילה- -

אורית נוקד: השאלה אם זה באמת ישים שיהיו 5 משפחות- -

יורם זיו: לא יכולים לתנועה הקיבוצית איך לקלוט אחרי 35 שנה שהיא קולטת.

חנוך צמיר: לא יכולים להגיד כלום?

חנוך צמיר: תמשיכו בדרככם לקלוט.

חנוך צמיר: אבל אם אתם רוצים ליהנות מפרויקט מיוחד אל תשדרו שדרים וסיסמאות, תבינו את מהות הפרויקט- -

אורית נוקד: סליחה, גם התנועה הקיבוצית היא מיוחדת.

גברי ברגיל: סיסמאות שמענו מהמשרד.

גברי ברגיל: עכשיו הבנו שיש בעיה אמיתית.

קולט אביטל: הבעיה היא לא מי מתאים את עצמו- - - את המצאת מודל עם שטאנץ שמתאים לעיר ולא מתאים לתנועה הקיבוצית.

קולט אביטל: כל הכבוד, כל אחד מאתנו מסיר את הכובע בפני השטאנץ החדש הזה.

קולט אביטל: זה ילך לעיר כזאת או ליישוב כזה, וברגע שאנחנו יודעים שאנשים מעדיפים לעלות לערים, זה יופי, אבל זה לא מתאים לפיזור של הקיבוצים.

קולט אביטל: אז בוא ננסה לבנות מודל שגם מתאים לקיבוצים.

חנוך צמיר: לכן המודל המיוחד הותאם לתנועה הקיבוצית, הוא לא קיים בערים אחרות.

זאב שור: אני לא מכיר אותך ולא נפגשתי אתך, אבל לבוא ולומר שאנחנו זורקים פה סיסמאות זה אפילו יותר מחוצפה.

זאב שור: במשך שנים אנחנו עוסקים בקליטה, וכשרוצים לקבוע קריטריונים שלא יתאימו למישהו, אומרים "הקריטריונים לא מתאימים לכם".

זאב שור: אני הייתי רוצה לבדוק באמת מה היה פה במשך מספר שנים.

זאב שור: יש מבחן תוצאה, לא צריך סיסמאות.

מרינה סולודקין: כמה משפחות נשארו בקיבוצים אחרי 10 שנים?

זאב שור: אני לא מדבר כרגע על זה כי זה לא קשור.

מרינה סולודקין: בשבילי זה קשור.

קולט אביטל: כמה נשארו בארץ?

אורית נוקד: בדיוק.

זאב שור: כל אחד יחליט בסופו של דבר איפה הוא רוצה לחיות- -

קריאות: - - -

זאב שור: - - אבל יכול להיות שהוא נשאר בגלל הטיפול שנעשה או בגלל האזור.

זאב שור: כאן יש נושא אחד בלבד- -

מרינה סולודקין: אבל אלה שרצו להישאר, מה עשיתם אתם?

מרינה סולודקין: בכרם שלום - - -

קריאה: בקיצור, יש בעיה.

מרינה סולודקין: הייתי במאבקים, אני יודעת על מה אני מדברת.

זאב שור: גברתי, אני לא רוצה להרחיב את הנושא, כי יכולתי להשיב לך.

זאב שור: מה עושים באזורים שלנו כדי שהם ייקלטו בתעסוקה ומבחינות אחרות.

זאב שור: הרי בעיה של נגב וגליל אנחנו מכירים, אבל זה לא קשור לשולחן הזה- -

קולט אביטל: דווקא קשור.

זאב שור: - -קל מאוד לדבר על זה, כי כשבא עולה, והוא רוצה לעבוד במקצוע שלו – ובנגב ובגליל יש בעיה אמיתית, זאת בעיה של כולנו – יש פה נושא אחד- -

מרינה סולודקין: בכלל לא דיברתי על קליטת האתיופים- -

זאב שור: - - השוואת תנאים.

זאב שור: אם לא ישפרו את התנאים ייצרו את הפערים, והעסק הוא לא נכון ולא במקומו.

קולט אביטל: למען הסדר הטוב אני רוצה להקריא בפניכם מכתב שהגיע אליי לפני שבכלל חשבנו על הדיון הזה ונכתב ב- 28 ביוני בידי 3 פעילי עלייה מרכזיים או 3 פעילים מהקהילה האתיופית: "אנחנו כותבי המכתב עוסקים זה שנים רבות בחינוך ובטיפול בעלייה, וחלקנו אף יוצאי העדה האתיופית.

קולט אביטל: לאחרונה אנחנו שומעים שיש רצון עז להעלות את בני הפלשמורה לישראל.

קולט אביטל: על רקע כישלון מוחלט של קליטת יהודי אתיופיה בארץ בעבר אנו ממליצים לרתום את התנועה הקיבוצית ולשלב עולים חדשים שיעברו בקיבוצים ברחבי הארץ, ובטוחים שזאת הדרך להצלחתם בחברה הישראלית בעתיד".

קולט אביטל: בבקשה, פעילים מרכזיים בקהילה האתיופית.

מרינה סולודקין: מה אמרתי בישיבות?

מרינה סולודקין: לוקחים אנשים מגונדר, מחקלאות, ומביאים אותם לרחובות; אלה לרחובות, ואלה שגרו במטרופולין של 10 מיליון לוקחים לקיבוץ.

מרינה סולודקין: עושים דווקא כך.

יורם זיו: יושבת פה שפרה מהסוכנות וחנוך, הם ידידי "בית ראשון במולדת".

יורם זיו: כשאני מגיע לסוכנות ולמשרד הקליטה אני מרגיש בבית- -

קולט אביטל: אז מה הבעיה אם אתה כל-כך מרגיש בבית?

יורם זיו: - - הבעיה היא המדיניות.

יורם זיו: בגלל הקיצוץ בתקציבים בסוכנות היהודית גורלנו כגורל התוכניות האחרות.

יורם זיו: אנחנו שותפים לוועדות ההיגוי של העלייה 2000, ומצרים על-כך שהיקף יציאת המשלחות לגיוס עולים הוא הרבה יותר מצומצם וקטן.

יורם זיו: מספר הימים הוא הרבה יותר קטן וקשה להגיע לכל הערים שרוצים להגיע.

יורם זיו: נכון שמוכנים ללכת לקראת, נכון שמוכנים לעזור, אבל זה עדיין לא מספיק.

יורם זיו: יותר מזה, אנחנו באמצעות "הקרן לעידוד" שהיא התומכת ב"בית ראשון במולדת" העברנו לסוכנות היהודית קרן של 20 אלף דולר שהם נתנו לתגבור של משלחות, ובכל זאת זה לא מספיק, משום שהעלויות הן גדולות מאוד ולהביא עולים לסמינרים זה הוצאות גדולות, ואנחנו מבינים, אבל צריך להבין שזה חלק מהסיבה לירידה במספר המשפחות שמועמדות לעלייה.

יורם זיו: כשהתחיל הפרויקט לפני שנה כ- 15-20 משפחות שעברו סמינרים שלנו הועברו בהוראת המשלחת לקליטה קהילתית כי רצו למלא שם את הקבוצות, וכבר לפני שנה הרגשנו את הירידה בהיקף די גדול- -

קולט אביטל: לא הבנתי.

יורם זיו: עולים שראיינו חלקם הגדול בבאר-שבע ובכרמיאל- -

קולט אביטל: מי העביר אותם?

יורם זיו: בהוראה של ראש המשלחת באוקראינה הם הועברו לקליטה קהילתית.

קולט אביטל: - - -

יורם זיו: ספגנו את זה, ובמקום לקלוט בשנה שעברה 220 משפחות קלטנו 190 משפחות.

מרינה סולודקין: מתוך 2500.

מרינה סולודקין: איפה אחרים?

קולט אביטל: בסדר, גם אם אין הרבה אחרים, תנו להם אותם התנאים, אולי יבואו.

קולט אביטל: אבל גם חוטפים להם אותם.

קולט אביטל: מה זה?

יורם זיו: בעיר מקבלים יותר סיוע, בעיקר מאגף התעסוקה במשרד הקליטה ומהתמ"ת.

יורם זיו: היינו יכולים לבקש שנה – היו לנו קורסי רופאים ומהנדסים והכשרה טכנית לתעשיית הפלסטיקה, ורק עכשיו גמרנו קורס מת"ביות בבקעת בית-שאן – זה הכול תרומה של קרנות, קצת מהסוכנות, קצת ממשרד הקליטה, ומעט מדי מכדי להפוך את "בית ראשון במולדת", תוכנית של שנה - - - אבל ניסיון רב יש בעניין.

יורם זיו: נכון שצריך שיווק יותר אגרסיבי בשביל להביא לכאן עולים.

יורם זיו: אני שמח שהסוכנות הלכה לקראתנו ונותנת עוד 3 משלחות השנה.

יורם זיו: יוצא גם שליח, חבר צרעה לרוסטוב, הוא ייצג את "בית ראשון במולדת", קיבלנו את הסכמת מחלקת העלייה.

יורם זיו: אני מוכרח לומר שהסוכנות מתייצבת בחודש האחרון מאחורי הדרישות שלנו לא למתן מעמד לקליטה קהילתית, אבל בכל-אופן לגבי תגבור המשלחות כדי שלא ניסגר.

חנוך צמיר: אני לא בטוח שאתה יודע, יש לנו חלק בעדה של הסוכנות היהודית.

יורם זיו: אני יודע.

קולט אביטל: בואו לא נעטוף את זה בצמר גפן, בואו נראה מה חיוני לעניין.

גברי ברגיל: אנחנו מסכימים שהכול טוב, יש רק נושא קטן שצריכים לפתור אותו, שתהיה העדפה שווה לכולם.

מלכה קסוטו: אני שותפה של יורם ב"בית ראשון במולדת".

מלכה קסוטו: חזרתי עם יורם מסבב ראיונות לפני כמה חודשים.

מלכה קסוטו: נוספים יצאו.

מלכה קסוטו: לכל מקום שאנחנו מגיעים השליחים עושים את עבודתם נאמנה.

מלכה קסוטו: הם קיבלו הוראה לגייס משפחות לפרויקט קליטה בקהילה, ולכן כשאנחנו מגיעים – עם כל הרצון לעזור ולתת – אם אומרים: "נורא מצטערים, אנחנו עכשיו עסוקים בעבודה אחרת".

מלכה קסוטו: אני מתקשרת לשליח בוונצואלה בדרום אמריקה, הוא עכשיו מגייס משפחות לרמלה.

מלכה קסוטו: אין לו זמן להתפנות אלינו, "מה את מבלבלת לי את המוח בכלל?

מלכה קסוטו: אולי בעוד חודשיים יהיה לי הזמן הזה".

מלכה קסוטו: אלה התשובות.

קולט אביטל: אני רוצה להודות לך, כי זה כבר זורק אור מיוחד- -

אורית נוקד: מיקדת את העניין.

קולט אביטל: עכשיו אנחנו מבינים איך דברים מתרחשים בשטח.

רעיה נמרי: אני גם רוצה לחזק את העניין הזה, כל מה שאנחנו שומעים על קליטה קהילתית, "בית ראשון במולדת" הוא פרופר תפור לעניין הזה.

רעיה נמרי: אנחנו לא צריכים להיות זה מול זה או זה נגד זה, אלא אחד יחד עם השני.

רעיה נמרי: אני רואה בהחלט מבנה מודולרי שאחרי שנה-שנתיים של "בית ראשון במולדת", כשמשפחות שלי עוברות למגדל העמק, עפולה או נצרת הן משפחות חזקות, עם שתי רגליים על האדמה, מסודרות כלכלית, מסוגלות להמשיך הלאה בקליטה טובה בקהילות על-יד.

רעיה נמרי: לכן נכון יהיה לראות את הפרויקט הזה של קליטה קהילתית, "בית ראשון במולדת" פרופר תפור לעניין הזה.

רעיה נמרי: וזה לא במקום, אלא יחד עם.

רעיה נמרי: זה שנה-שנתיים בחממה שלנו, ואחר-כך יציאה לקהילה.

קולט אביטל: אנחנו בסך-הכול חוזרים על אותם הדברים בפעם השנייה והשלישית, אבל עכשיו מסתבר שהבעיה היא לא רק העדפה בהענקת התנאים, אלא גם העדפה או מתן הנחיות לשליחים לעבוד בתחום מסוים.

קולט אביטל: אנחנו שומעים את זה מעדויות- -

מרינה סולודקין: ובארצות מסוימות, אני מדגישה.

קולט אביטל: ובארצות מסוימות, בבקשה.

קולט אביטל: אם אנשים לא מתפנים כדי לעזור ולהפנות אנשים לאפיק הזה מראש, ואם אנשים גם כשהם באים לא יכולים להציע אותם התנאים, התוצאה היא שבאדיבות רבה הורגים את הפרויקט – with kindness, בנחמדות ובחיוך הורגים את הפרויקט.

אורית נוקד: קוראים לזה "ליבש".

קולט אביטל: עכשיו יש לנו רק שתי מסקנות.

קולט אביטל: אני כרגע ועדה של אחד, אני לא יכולה להביא את זה להצבעה- -

יוסי ורדי: למה, ליצמן הצביע לבדו בוועדת כספים על הרבה סעיפים.

קולט אביטל: אבל חברת הכנסת אורית נוקד היא לא חברה בוועדה, והיא לא יכולה להצביע.

אורית נוקד: אני יכולה להיות ממלאת מקום של מישהו.

דנה גורדון: היא יכולה.

קולט אביטל: אם כך, ההחלטות שלנו הן שתיים בסך-הכול: קודם כל, אנחנו פונים לשרת הקליטה ותובעים ממנה באמצעות סגנית שרת הקליטה – לקראת הפגישה שתתקיים בעוד יומיים – למצוא את הפתרון ההולם כדי להשוות את התנאים.

קולט אביטל: זאת אומרת, כדי לתת גם לקליטה בקיבוצים את המענקים הנוספים, תנאי התוכנית הכוללים מתן הטבות לעולים, נוסף על סל הקליטה.

קולט אביטל: אפשר למצוא את הדרך.

קולט אביטל: אנחנו בעניין הזה לא נחכה לעוד ישיבה ועוד ישיבה, אנחנו נבדוק בעוד יומיים מה הוכרע בישיבה.

קולט אביטל: אבל אני חושבת שזה מה שצריך לקרות – להגמיש את התוכנית ולהתאים אותה מראש לקליטה קהילתית, ואנשים יידעו שאם הם באים לקליטה קהילתית בעיר – כי אפריורי הקליטה בתוך הקיבוצים היא קליטה קהילתית, ולא חייבים להביא כזה מספר גדול.

קולט אביטל: כשאתם מעודדים להביא קבוצה גדולה, זה כדי שהקבוצה תהיה יחד, ובעצם הקיבוץ הוא הקבוצה הגדולה שנותנת את התמיכה.

קולט אביטל: לכן כן ניתן לומר באותה הגדרה שהקיבוץ הוא קליטה קהילתית ואפשר להגמיש את התנאים ולהכליל אותם גם על הקליטה בקיבוצים – אנחנו לא רואים שום סיבה שזה לא יהיה.

קולט אביטל: אנחנו פונים לסוכנות היהודית בשני דברים, ואם יש צורך אני מוכנה ללכת לגזבר הסוכנות שצריך בכל-זאת להיות מעוניין בעניין הזה, ויש יושב ראש חדש זמני.

קולט אביטל: אנחנו נפנה ליושב ראש הסוכנות בשביל להגביר את קצב השליחויות לחו"ל, וכן כדי לתת הנחיה מאוד ברורה לשליחים לא להפלות את התוכניות האלה, לא לומר שהם עסוקים במשהו אחר קודם כל- -

אורית נוקד: שוויון גם בהצגת התוכנית.

קולט אביטל: - - כי יכול להיות שכך אתם מפספסים ציבור נוסף.

קולט אביטל: אני בטוחה שבקרב נוער וסטודנטים אפשר ללכת בצורה הרבה יותר יזומה, ואני מבקשת מהסוכנות היהודית לעשות את שני הדברים האלה.

יצחק הילדסהיימר: לגבי "נפש בנפש" אני רוצה לשאול את "בית ראשון במולדת" האם שקלתם או תשקלו לעניין את העולים שרובם דתיים, ללכת לקליטה בקיבוצים דתיים?

מלכה קסוטו: יש לנו היכרות עם "נפש בנפש", יש לנו היכרות עם שליחים בארצות-הברית, ואנחנו פתוחים לפתוח קליטה של "נפש בנפש".

מלכה קסוטו: אל רעיה הגיעו 8 משפחות כאלה, אבל לא בקיבוצים כי אין לנו קיבוצים דתיים, אלא במושבים באותם תנאים שאנחנו מקבלים בקיבוצים.

יצחק הילדסהיימר: למה אין קיבוצים דתיים?

קולט אביטל: יש קיבוצים, אבל לא בתנועה הזאת.

מלכה קסוטו: יש בעיה שאין מקומות, אין דירות פנויות.

מלכה קסוטו: לפני שאני מפנה משפחה למושב אני מפנה לשמריה, שהוא נציג של התנועה הקיבוצית, והוא בודק אם יש מקום.

קולט אביטל: מה המצב?

שמריה מלר: אני הייתי בקשר עם "נפש בנפש", ואמרו לי חד-משמעית שאין פניות לקיבוץ הדתי, אנשים שם לא רוצים לבוא לקיבוצים.

שמריה מלר: מה שאמרה מלכה הוא נכון, המצב של השיכון בקיבוץ הדתי הוא "על הפנים", ואין הרבה מקומות, אבל גם אין פניות.

קולט אביטל: סליחה שאני אומרת, אבל מתוך היכרות של מה ש"נפש בנפש" עושה וגם קצת היכרות של ארצות-הברית, הפרויקט לא קם בגלל תביעה או דרישה המונית לעלות לישראל, אלא כתחליף בהתחלה לסוכנות היהודית עם אמירה מסוג אחר, שמחפשים עולים – עושים head hunting.

קולט אביטל: באותה מידה שעושים חיפוש של אנשים לאזורים מסוימים בישראל ומביאים אנשים רק בתנאי שיש מראש סידור עבודה או מגורים, אם היו מצרפים לאנשים של "נפש בנפש" אדם כמוך או אנשים אחרים, שאפריורי מנסים גם לגייס אנשים כאלה, יכול להיות שכן הייתם מגיעים- -

שמריה מלר: יש ארגון שקוראים לו "תהילה", וזה התפקיד שלו.

שמריה מלר: הוא מגייס רק משפחות דתיות, הם מסתובבים בארצות-הברית, בבוסטון ובהרבה מקומות - -

קולט אביטל: בוסטון זה לא המקום לזה, פנסילבניה כן.

קולט אביטל: בוסטון, תביא אותם לטכניון.

שמריה מלר: לא משנה, בכל מקרה היו בכמה וכמה ערים בארצות-הברית, אבל בסופו של דבר לא היו פניות לקיבוצים הדתיים.

קולט אביטל: אבל בקיבוצים הלא-דתיים, לדעתי, יש פוטנציאל.

קולט אביטל: תודה רבה.