ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 241, 2005-06-14 09:00

קולט אביטל: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

קולט אביטל: והבוקר אנחנו דנים בנושא שלמען האמת אף אחד מאתנו לא ציפה ולא חשב בחלומותיו הקשים ביותר שיעלה לדיון בכנסת ישראל ובמסגרת העבודה הזאת.

קולט אביטל: הכוונה היא לקיומן של תנועות ניאו-נאציות בקרב עולים, רובם מחבר העמים.

קולט אביטל: אנחנו מכירים את התופעה הזאת ולא יודעים בדיוק איך להתמודד איתה.

קולט אביטל: למען האמת ידיעות ראשונות על קיומן של תנועות כאלה בארץ הופיעו כבר ב-2000 כשהיתה תקרית על חוק ימה של חיפה, עם שלושה צעירים שהופיעו על חוף הים עם כתובות קעקע ניאו-נאציות על הגוף.

קולט אביטל: לאחר מכן הנושא הזה עלה במלוא עוצמתו כבר באפריל 2003 כשאנחנו גילינו שהתנועות האלה הקימו אתר באינטרנט.

קולט אביטל: אני בעצמי פניתי אז לשר המשפטים.

קולט אביטל: לפי הידוע לי שר המשפטים העלה את הנושא בישיבת הממשלה ביוני 2003.

קולט אביטל: לפי מה שידוע מאותה הישיבה וגם ממה שהופיע באמצעי התקשורת, שר המשפטים בעצמו פנה ליועץ המשפטי וביקש לפתוח בחקירה.

קולט אביטל: כיוון שהנושא עורר אז הדים מיהר שר המשפטים אז להגיד שבעצם מדובר בתופעה חריגה ובקבוצות קטנות ואולי להוריד מרמת הדאגה הציבורית.

קולט אביטל: יחד עם זאת, מאז ועד היום אנחנו יודעים שהתופעה הזאת הולכת ותופחת.

קולט אביטל: לא מדובר רק בהקמת אתר באינטרנט, אלא מדובר בהרבה יותר מזה.

קולט אביטל: מדובר בפעילות בקרב בני-נוער.

קולט אביטל: אנחנו יודעים שחלק מהמשתתפים ב"חגיגות" האלה הם חיילי צה"ל שמשתמשים במדי צה"ל כדי להופיע.

קולט אביטל: כשחלק מהם מתגייסים לצה"ל כדי להיות מסוגלים לקבל כלי-נשק.

קולט אביטל: אנחנו יודעים שספרות ניאו-נאצית מופצת על-ידם בספרים ונמכרת בצורה גלויה בחנויות ספרים בארץ.

קולט אביטל: אנחנו יודעים שיש קבוצות "רוק" ושהביקוש של התקליטורים שלהם הוא די גדול.

קולט אביטל: שוב פעם, מכלי התקשורת קראנו שהתנועות האלה מוכרות את התקליטים בחנויות מוסיקה והביקוש הוא כל-כך רב שמדי פעם כשכתבים הולכים לחנויות האלה, אומרים להם שזה אזל אבל מוכנים להביא עוד תקליטים כאלה.

קולט אביטל: זאת תופעה מדאיגה.

קולט אביטל: זאת תופעה שאולי לא מסכנת כרגע את שלום המדינה, אבל זאת תופעה שבעצם אף אחד מאתנו לא הכין את עצמו אליה.

קולט אביטל: ואנחנו רוצים לבדוק אותה היום משני היבטים.

קולט אביטל: אני מראש רוצה להגיד לכל החברים פה בוועדה וגם לצופים בבית, היה מי שהציע לנו להביא אנשים כאלה ולשמוע אותם בוועדה הזאת, אני התנגדתי לכך משום שאני חושבת שהכנסת או כל גוף אחר לא צריך לתת להם במה.

קולט אביטל: לכן קשה לי לבוא ולהגיד היום שאנחנו נקשיב וננסה להבין את הנסיבות או את הסיבות שהביא אותם לכך.

קולט אביטל: זאת תופעה שאין לה אח ורע במדינת ישראל קודם.

קולט אביטל: מדינת ישראל קמה כדי להיות מקלטו של העם היהודי.

קולט אביטל: ומי שבא וטוען שאלה "יהודונים" שלא מגיע להם מדינה, אני בספק אם מגיעה להם אזרחות ישראלית.

קולט אביטל: אנחנו רוצים לכן היום לבדוק שנים דברים.

קולט אביטל: אל"ף, מה עשתה המערכת המשפטית, מה עשתה המשטרה.

קולט אביטל: אנחנו שמענו התבטאויות של השוטרים או של המשטרה שהמצב המשפטי בארץ הוא כזה שהוא לא יכול להתמודד ושיש במדינות שונות בעולם חוקים שאוסרים על קיומן של תנועות כאלה.

קולט אביטל: אני רוצה לבדוק את ההיבט המשפטי.

קולט אביטל: בעצמי חשבתי להגיש הצעת חוק כזו עד שהתברר לי שבעצם יש מספיק ודי תשובות בחוק העונשין-1997.

קולט אביטל: אני רוצה שנבדוק יחד אם החוק הזה נותן למשטרה את הכלים.

קולט אביטל: ואם כן, כי יש בו סעיפים על גזענות, יש בו סעיפים למכביר על עבריינות שנאה, כולל על מכירת ספרות כזו כפי שמופצת על-ידי התנועות הניאו-נאציות.

קולט אביטל: אני רוצה לדעת את התייחסות המשטרה, את ממדי התופעה, כיצד נערכת המשטרה.

קולט אביטל: זה נושא ראשון.

קולט אביטל: נושא שני, ואני רוצה להעלות אותו כאן לדיון עם חבריי בתוך הוועדה הזאת, אם יש טעם לחשוב שאת חוק אזרחות ישראל אפשר גם כן לתקן כך שאנשים כאלה שבאים לארץ ומתגייסים לתנועות כאלה, אפשר יהיה לשלול מהם את האזרחות הישראלית.

קולט אביטל: אולי זה נראה כאמצעי קיצוני, לדעתי לתנועות כאלה לא צריך להתייחס בכפפות של משי ואת התופעה הזאת כך או אחרת צריך להוציא מחוץ לחוק.

קולט אביטל: לפני מעבירה את רשות הדיבור לחברי הכנסת השונים, אני גם רוצה להודיע לחברים כאן שאני מתכוונת בהסכמה איתם להקים ועדת משנה כדי לטפל בכל הנושאים של הזכויות הסוציאליות, השבות הזכויות הסוציאליות הפנסיוניות לעולים ממדינות חבר-העמים.

קולט אביטל: זאת הודעה ראשונה כדי שוועדת המשנה הזו תקום, היא יכולה להיות מורכבת רק מחברי הוועדה ובימים הקרובים נקבל את הסכמת החברים.

קולט אביטל: כמובן כל מי שחבר בוועדת העלייה והקליטה ורוצה להצטרף לוועדת המשנה הזו, שבראשה יעמוד חבר-הכנסת ברונפמן והיא תטפל בצורה, הייתי אומרת, נמרצת בכל הנושא של הזכויות האלה מול מדינות חבר-העמים, דרך הביטוח הלאומי, אני מאוד אשמח לכל מי שירצה להצטרף.

קולט אביטל: אנחנו עכשיו נחזור לנושא שלשמו התכנסנו ורשות הדיבור לחברת-הכנסת, סגנית השרה, חבר-הכנסת מרינה סולודקין.

מרינה סולודקין: כסגנית השרה במשרד העלייה וקליטה, בטח שאני מודאגת מהתופעה.

מרינה סולודקין: ואנחנו במשך השנים האחרונות פה ושם ראינו את התופעות וסמלים של נאצים.

מרינה סולודקין: ואפילו השתתפתי בקמפיין שבמדינת ישראל לא צריכים למכור בחנויות ספרים את מרכולתם.

מרינה סולודקין: מה שאני יכולה לומר לכם, אני רואה שני צדדים לתופעה הזו.

מרינה סולודקין: דבר אחד, בטח שזה משברים של קליטה ומשברים של זהות.

מרינה סולודקין: של אנשים שאין להם הזהות היהודית, אין להם גם זהות ישראלית ואני חושבת שזה חסכון בתכניות של משרד הקליטה ומשרד החינוך.

מרינה סולודקין: במשרדי אנחנו עובדים יחד עם עמותה שמייצגת את הבעיות של הנוער העולה שאלי זרחין יושב כאן ואנחנו במשרד הקליטה מתכוונים לקיים את תכנית הזהות הישראלית.

קולט אביטל: בהנחה שאנחנו יודעים מהי הזהות הישראלית שמשתנה מיום ליום.

קולט אביטל: זאת תכנית מאוד אמביציונית.

קולט אביטל: כשמשרד ממשלתי מחליט להגדיר מהי הזהות הישראלית.

מרינה סולודקין: קולט, מרכיבים של זהות ישראלית.

קולט אביטל: או-קיי.

רומן ברונפמן: יש כמה דברים שהם בקונצנזוס.

קולט אביטל: אנחנו יכולים בהחלט להגיד מאיפה בא החומוס שלא כל-כך זהות ישראלית, אבל לא חשוב.

רומן ברונפמן: האוכלים הם ישראליים.

מרינה סולודקין: מה שאני רוצה לומר שאני חושבת שמשרד המשפטים בדרך נכונה, שמעתי משרת המשפטים ושרת הקליטה שהיא מתכוונת להכניס לספר החוקים של מדינת ישראל השבעת אמונים למדינה ולעם ואני חושבת שזה דבר נכון.

מרינה סולודקין: אנחנו דיברנו על זה והצגנו לפני הממשלה השבעת אמונים לפני כמה שנים.

מרינה סולודקין: אני חושבת שאם ההשבעה הזו, אחר-כך אנחנו יכולים לשלול את האזרחות הישראלית.

מרינה סולודקין: למה?

מרינה סולודקין: בגלל שזה הפרה בוטה של אמונים למדינה ולעם.

מרינה סולודקין: אבל זה רק צד אחד של תופעה.

מרינה סולודקין: יש דבר אחר שאני חושבת שאנחנו צריכים גם לומר כאן.

מרינה סולודקין: שבחבר העמים, בהרבה מדינות מאוד רוצים להפסיק את כל תהליכי העלייה ובמיוחד עלייה של נכדים.

מרינה סולודקין: ויש שם מוחות בשירותים החשאיים שחושבים על תכניות איך לעשות את זה בידיים אחרות.

מרינה סולודקין: ואני חושבת שחלק מהתכנית הזו גם אנחנו רואים במדינת ישראל בגלל שפונים אלי.

קולט אביטל: אם אני מבינה את הרמז כך שהתנועות האלה מופעלות על-ידי איזה יד נעלמת.

מרינה סולודקין: כן, אני מרגישה את זה.

אלי זרחין: הם כולם נפגשים, כל הארגונים ברוסיה באמת.

קולט אביטל: אני חושבת שזה להקל ראש בתופעה.

קולט אביטל: כי יש הבדל בין זה שיש כאלה שאולי רוצים להצית פה ולשלוח איזה גפרור לבין זה שהדבר גם תופס פה.

קולט אביטל: ויש נערים ונערות שמוכנים ללכת שבי ולא חשוב מאיפה באה ההשראה.

מרינה סולודקין: קולט, מה שאני אומרת בגלל שאני קוראת אתרים בשפה הרוסית, יש כאן ארגון רוסי שאנחנו התלוננו למשרד המשפטים כמה פעמים.

מרינה סולודקין: כשאנחנו קוראים מה כתוב שם אז מרגישים את היד של הקג"ב בצורה כזאת שרק אלה שגרו בברית-המועצות ונולדו שם, יכולים להרגיש את זה.

מרינה סולודקין: חלק מהתופעה זה מה שאני אומרת יש צד אחר.

מרינה סולודקין: יש משברים של קליטה של נוער במשפחות מעורבות.

מרינה סולודקין: זה דבר אחד.

מרינה סולודקין: ויש יד שרוצה להפסיק את כל התהליכים של עלייה.

קולט אביטל: אבל יש גם איזה שהיא סובלנות בלתי נסבלת של מערכות החוק בישראל שנותנות לדבר כזה להתפתח, שנותנות לספרות כזו להיות נגישה בחנויות ספרים.

מרינה סולודקין: זה לא סובלנות.

מרינה סולודקין: אני חושבת שזה רשלנות ואפילו זה עבירה.

מרינה סולודקין: מה שאני אומרת לכם, במשרד הקליטה ואני המנכ"לית, נירה גל, חושבים שאנחנו צריכים לתכנן את התכנית הזאת של זהות ישראלית, לעבוד על זה.

מרינה סולודקין: יחד עם אנשים שבשטח יודעים את כל הבעיות של הנוער העולה בגיל התבגרות שחלק של תהליך הדחת מדינת ישראל בגלל הסבל שהם מרגישים בבתי-הספר, בחברה הישראלית, זה צורה, זה לא טיפשי, אפילו זה עבירה בחוק.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: פרופסור בריילובסקי בבקשה.

ויקטור בריילובסקי: אני מסכים עם שני אלמנטים של נאום של סגנית שרת הקליטה, חברת-הכנסת סולודקין.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שיש פה גם כאן בין הנסיבות סיבה של קושי קליטה וקושי להיכנס לחיים בארץ.

ויקטור בריילובסקי: ואולי צריך לחקור מי עומד מאחורי גבם של קבוצות כאלה.

ויקטור בריילובסקי: אני לא כל-כך מאמין שהן קבוצות עצמאיות וכך הלאה.

ויקטור בריילובסקי: אנחנו יודעים שעכשיו בקלות אפשר לקרוא באינטרנט גם פרוטוקולים של זקני ציון וגם ספרים של היטלר, מה שאתם רוצים זה פשוט קליק אחד ואתם יכולים לקרוא את זה.

קולט אביטל: השאלה לא רק הקליק, למה זה נקלט.

קולט אביטל: לא רק איפה הם מוצאים את החומר, כי אם אנחנו הולכים לכל העולם והשר לשעבר שרנסקי היה הולך ועושה מהומות אלוהים במדינות שונות באירופה על כך שהנגישות קיימת ושהסרטים באים מהטלוויזיה הערבית וכו' וכו'.

קולט אביטל: אז איך אנחנו מתייחסים לזה.

קולט אביטל: האם אנחנו מתייחסים לזה באותה אמת מידה שאנחנו דורשים ממדינות אחרות.

קולט אביטל: האם אנחנו מאפשרים לדברים האלה להתגלגל כאן בכל אתר אינטרנט, בכל חנות ספרים, בלי שום ביקורת.

קולט אביטל: זאת השאלה.

ויקטור בריילובסקי: זה נכון.

ויקטור בריילובסקי: ואני חושב שהתגובה שלנו צריכה להיות מאוד מאוד חריפה עד ביטול אזרחות.

ויקטור בריילובסקי: אני מסכים עם ביטול אזרחות לאנשים האלה ואני חושב שהתגובה שלנו צריכה להיות באותה מידה חריפה שאנחנו דורשים ממדינות אחרות.

ויקטור בריילובסקי: זה נכון, אבל גם אנחנו גם כן צריכים לדעת מה קורה ברוסיה, בגלל שזה בשפה הרוסית יש אתרים באינטרנט, dot.ru ששם אפשר לקרוא מה שאתם רוצים.

ויקטור בריילובסקי: ואולי שם כן אנחנו צריכים לדרוש איזשהו צעדים חשובים בחקיקה.

קולט אביטל: אני מציעה שנתחיל, איך אומרים, עשיית חסדים נעשית קודם כל בבית.

קולט אביטל: ואני לא אלך לדרוש מרוסיה מה שאני לא דורשת מעצמי.

ויקטור בריילובסקי: נכון.

קולט אביטל: ולכן אני לא יכולה לבוא ולהטיל מיד את האשמה באיזה יד נעלמה מרוסיה ולבוא ולפתור את הדבר הזה בקלות.

קולט אביטל: אז בואו נראה קודם כל.

מרינה סולודקין: יש ארגונים כאן.

קולט אביטל: יפה.

קולט אביטל: אז אלה ארגונים ואני כן ארצה לשמוע מהמשרד לביטחון פנים איך הם התרשתו על הנושא הזה, מהם יודעים.

קולט אביטל: כי כל הפניות שאני ראיתי עליהן יש מן אמירה כזאת "לא שמענו, לא ראינו, לא ידענו" וכו'.

קולט אביטל: חבר-הכנסת ברונפמן ביקשת לדבר ואחריו יורי שטרן.

רומן ברונפמן: קודם כל, גבירתי היושבת-ראש, אני מודה על כוונתך להקים ועדת משנה לענייני השבת זכויות סוציאליות, כפי שהודעת לפי מספר דקות.

רומן ברונפמן: אני חושב שזה מאבק שהרבה מאוד חברי-כנסת ממפלגות שונות יוצאי ברית-המועצות לשעבר מנהלים זה שנים.

רומן ברונפמן: זה כולל את חבר-הכנסת שטרן, חברת-הכנסת סולודקין וחבר-הכנסת נודלמן, אנוכי.

רומן ברונפמן: ואנחנו מתכוונים לתת פוש גדול ורציני כאשר תת ועדה תוקם.

קולט אביטל: זה ועדת משנה, לא תת ועדה.

רומן ברונפמן: ועדת משנה.

רומן ברונפמן: ואנחנו מקווים גם להביא את ההתקדמות לכדי פתרון כי אנחנו חושבים שלקיחת זכויות סוציאליות מעולים מברית-המועצות לשעבר ובעיקר זכויות פנסיה, זה דבר שלא ייעשה, הוא נוגד לאמנות בינלאומיות של רוסיה, אוקראינה וארצות אחרות.

קולט אביטל: זה לא הנושא לדיון כרגע.

רומן ברונפמן: כן, אני מתייחס לזה חצי דקה.

רומן ברונפמן: חתמו בזמנו עם ארגונים בינלאומיים והם צריכים לקיים את רוח הדברים שעליהם חתמו.

רומן ברונפמן: לענייננו של ארגונים ניאו-נאציים, אני חושב שעצם הקמת או קיום הישיבה מדבר על כך שהכנסת לא יכולה שלא להתייחס לתופעה המדאיגה הזאת.

רומן ברונפמן: אני רק רוצה בכל זאת איכשהו להיכנס לפרופורציות, אנחנו לא מדברים על מאות, אנחנו לא מדברים על תופעה חוצת ערים, קבוצות אוכלוסין וגילאים שונים.

רומן ברונפמן: אנחנו מדברים על תופעות נקודתיות וטוב שהתקשורת הביאה את זה לידיעת הציבור.

רומן ברונפמן: וטוב שהכנסת מקיימת את ישיבתה של ועדת הקליטה והעלייה.

רומן ברונפמן: אבל בכל זאת גם למען להסיר ספק, בעינינו, בין חברי-הכנסת וכמובן בעיני הציבור הרחב שמקשיב שעוקב אחרינו, לא מדובר על תופעות חלילה וחס המוניות.

רומן ברונפמן: מדובר על כמה אנשים שבוודאי צריכים למצוא את עצמם גם מחוץ לקונצנזוס הישראלי ואולי אף מחוץ למדינת ישראל.

רומן ברונפמן: אני פה תומך בדעה של כל חברי-הכנסת שמקום לאנשים שעם אידיאולוגיה ניאו-נאצית גוברת אצלם, יש צורך בפתרון חוקתי ללקיחת אזרחות.

רומן ברונפמן: אין בזה ספק.

רומן ברונפמן: אני אוסיף ופה יושבים נציגים של לשכת הקשר שבחוק השבות יש כלים אם החוק מתמלא במלוא ובמלוא הרצינות על-ידי אנשי הסוכנות היהודית בגולה, יש כלים למנוע עלייתם.

קולט אביטל: יש כלים למנוע, אנחנו מדברים על אנשים שכבר חיים כאן.

רומן ברונפמן: כן אבל אני מדבר גם על אלה שמועמדים לעלייה וגם כאלה שהתחנכו במדינת ישראל.

רומן ברונפמן: ולכן מבחינת חוק השבות אני חושב שיש פתרון ויש מענה.

רומן ברונפמן: מבחינת החקיקה הישראלית ופה אני שותף גם לעמדה שלך וגם לעמדה של מרינה סולודקין ופרופסור בריילובסקי, שיש מקום לתיקוני חקיקה.

רומן ברונפמן: ואנחנו נעשה את זה אם הכל יהיה בסדר במאמץ משותף.

רומן ברונפמן: תודה רבה.

קולט אביטל: לפני שנשמע את חבר-הכנסת שטרן שהצטרף אלינו ותודה רבה על זה.

קולט אביטל: אני מבקשת ואילו התייחסות קצרה של המשרד לביטחון פנים, מה ידוע לכם על התופעה, איך אתם עוקבים, מה ממדיה?

ענת יקיר-בלום: ככל שאנחנו יודעים אין המדובר בתופעה.

ענת יקיר-בלום: לידיעת המשטרה הגיעו לאחרונה מספר מקרים בודדים.

קולט אביטל: כמה זמן את עוקבים אחרי התופעה הזאת?

ענת יקיר-בלום: כמה שנים.

קולט אביטל: זאת אומרת שמאז שהופיעה התופעה הזאת, כפי שלנו ידוע, בשנת 2000 יש מעקב קבוע של המשטרה?

ענת יקיר-בלום: המעקב בעיקרו הוא מעקב של אירועים שבאו לידיעת המשטרה.

ענת יקיר-בלום: אנחנו לא מנהלים מעקב יזום.

קולט אביטל: האם היתה פניה אליכם של היועץ המשפטי לממשלה.

קולט אביטל: בזמנו הופיע בעיתון ביוני 2003 הוא ביקש לפתוח בחקירה?

קולט אביטל: האם נפתחה חקירה כזאת?

ענת יקיר-בלום: אני לא מכירה את פרטי החקירה.

קולט אביטל: יש כאן מישהו ממשרד המשפטים.

קולט אביטל: או-קיי, אנחנו נצטרך לקבל את התשובות ממשרד המשפטים.

קולט אביטל: על כל פנים אתם מתייחסים לזה רק כתופעות ספורדיות, לא כחקירה יזומה על-ידכם כדי לבדוק מהי התופעה.

ענת יקיר-בלום: נכון.

ענת יקיר-בלום: הטיפול הוא תגובתי, יזום לדיווחים שמתקבלים.

קולט אביטל: ורק אם מישהו פונה אליכם?

ענת יקיר-בלום: נכון, או שמתגלה.

קולט אביטל: זאת אומרת שכשמופיע חומר כזה למכביר בעיתונות, שיש סיפורים על מכירת ספרים שהם נוגדים את החוק ועל קלטות ועל קלטות שירה וכו' וכו' ודברים כאלה, אתם בעצם לא עושים כלום?

ענת יקיר-בלום: לא טופל.

קולט אביטל: זאת אומרת שאנשים יכולים להפר את החוק בצורה די גסה, גם אם זה בקנה מידה קטן, ואתם קוראים על זה באמצעי התקשורת כמוני, אבל אם לא באה התלונה מאזרח, תמשיכו להשאיר את כל הדברים האלה להתגלגל?

חיים פדלון: התופעה כתופעה לא נחקרה, לא נבדקה לעומק.

חיים פדלון: יש מקרה ספציפי שעצרו מישהו וחקרו את המקרה הזה, לא נכנסו לתופעה.

קולט אביטל: החלטתם לא להיכנס בשלב הזה.

קולט אביטל: אני לא קובע את המדיניות במשטרה, אני לא יודע מי החליט מה.

קולט אביטל: אני לא יודע אם פנו אליך או לא.

קולט אביטל: סליחה אדוני, אתה באת הנה לוועדה הזאת בשם המשטרה, בשם המשרד לביטחון פנים.

קולט אביטל: אז כשבאים לוועדה, לכל ועדה בכנסת, צריכים לבוא עם תשובות.

קולט אביטל: מה היחס שלכם לתופעה, מה ההחלטה שיש במשרד שלכם, אתם מתייחסים לזה או לא, אתם מעונינים לחקור את זה או.

קולט אביטל: לא לבוא ולהגיד, "אין לי מושג".

קולט אביטל: מצטערת.

חיים פדלון: רק להבהיר, היא נציגת המטה הארצי במחקר, אני ממרחב שומרון, קצין אגף החקירות במודיעין של שומרון שאני מטפל במקרה הספציפי שהתעורר אצלנו.

קולט אביטל: מה מדיניות המשטרה בעניין הזה?

מרינה סולודקין: אני פניתי ב-2001 או ב-2002 בנושא.

קולט אביטל: ומה קרה, שמעת מהם?

מרינה סולודקין: לא.

קולט אביטל: כי גם כשפונים לא עושים את זה.

קולט אביטל: בבקשה, מה מדיניות המשטרה בעניין הזה?

חיים פדלון: ברור שכל מקרה שיש עבירה, שיש ראיות נגדו.

קולט אביטל: כל מקרה באופן פרטני אם אנחנו פונים.

קולט אביטל: אבל לבוא ולהגיד יש פה תופעה שצריך להתמודד איתה, זה לא?

ויקטור בריילובסקי: אנחנו אפילו לא יודעים קנה מידה של תופעה.

קולט אביטל: נכון.

קולט אביטל: כי לא בדקתם עד עכשיו.

קולט אביטל: עכשיו גם לקראת הישיבה הזאת, אני מניחה שכל אדם שבא לוועדה כזו יודע שהוא יישאל שאלות ושאנחנו את הדבר הכי פשוט נשאל.

קולט אביטל: או-קיי, קראנו בעיתון, מה ממדי התופעה?

קולט אביטל: גם לכך באתם בלתי מוכנים?

ענת יקיר-בלום: שוב, התשובה שלנו שאני מייצגת אותה שלא מדובר בתופעה אלא במקרים בודדים.

יורי שטרן: אבל איך אתם יודעים כשאתם רק מגיבים, אתם בצד של מקבלי תלונות.

יורי שטרן: היות ואתם לא נכנסתם לסוגייה הזאת, אתם גם לא יודעים את התופעה.

חיים פדלון: לא יודעים את התופעה כי היא לא נחקרה לעומק במשטרה.

קולט אביטל: ויש סיבה שהיא לא נחקרה לעומק או שאין סיבה?

יורי שטרן: יש סיבה ואני מוכן להגיד אותה.

קולט אביטל: אבל אני מציעה שתחכה לתורך.

קולט אביטל: כך אני גם נוהגת אצלך בוועדה.

קולט אביטל: תודה.

חיים פדלון: כשמגיע מידע או מתפתחת חקירה מסוימת לכיוונים, אז כמובן שהיא מרחיבה אותה את החקירה או לא.

חיים פדלון: במקרים האלו כנראה שהתייחסו למקרים כמקרים בודדים ולא הרחיבו את החקירה ואת ההיקף.

קולט אביטל: אז אם הבנתי אותך, אני בכל זאת רוצה להבין, תאמרו לי בשתי מלים, זו תופעה שמדאיגה אתכם או לא?

קולט אביטל: זאת תופעה שלפי דעתכם צריך לנסות לשים לה קץ או לא?

חיים פדלון: אני יכול להגיד במקרה שלנו פה, שאנחנו רק יצאנו לחקור, זה באמת מדאיג כי מדובר לפחות בשני חיילים נוצרים, שונאים את המדינה, כל מה שקשור ליהודים ולמדינה.

קולט אביטל: באיזה שנה הם עלו?

חיים פדלון: לפני ארבע שנים.

חיים פדלון: יש חייל, מדים של צה"ל מצדיע להיטלר ביום השואה.

חיים פדלון: הם מתבטאים באינטרנט שהם- - -

קולט אביטל: מה אתם עשיתם במקרה הספציפי הזה, בוא נלך לפי השיטה שלכם.

קולט אביטל: בוא נלך על מקרה נקודתי.

קולט אביטל: מה נעשה במקרה הספציפי הזה?

חיים פדלון: אז פה שוב, גם מבחינה משפטית העניין הוא די רגיש ועדיין בבדיקה משפטית.

חיים פדלון: אני לא יודע אם יש חוקים נגד הסתה לגזענות, לאלימות אולי אפשר איך שהוא לשייך, אבל אין חוקים ספציפיים לגבי תנועה ניאו-נאצית.

קולט אביטל: אבל אין צורך בחוקים מיוחדים.

קולט אביטל: חוק העונשין נותן לכם כלים לפחות לעצור אנשים כאלה.

קולט אביטל: לפחות להביא אותם לדין.

מרינה סולודקין: אז אומרים לנו שיש צורך.

חיים פדלון: לא, אבל החוקים הם לא מכסים לגמרי את כל האפשרויות במקרים האלו.

חיים פדלון: הזדהות או זה, אני לא חושב שאפשר.

קולט אביטל: חוק העונשין סימן א' (1) "גזענות - גזענות, רדיפה, השפלה, ביזה, גילוי איבה" וכו' וכו', זה לא מכסה?

חיים פדלון: זה מכסה במקרים כאלו או אחרים, לא את כל המקרים.

חיים פדלון: בכל מקרה החומר הזה אמור לעבור לפרקליטות המדינה.

קולט אביטל: אבל לא שנאה, זה לא מכסה?

חיים פדלון: אני אומר, כן.

חיים פדלון: אבל לא במקרים שזה מוגבל באופן פומבי ולא באופן פרטי בין חבורות.

חיים פדלון: בכל מקרה את התשובות המשפטיות, משרד המשפטים אמור לתת ולא אנחנו, כי כל החומר אמור לעבור למשרד המשפטים והוא אמור לבחון את זה.

קולט אביטל: אתם על כל פנים פתחתם בחקירה ואספתם נתונים ואתם מעבירים עכשיו את החומר להחלטת הפרקליטות לגבי שני המקרים האלה?

חיים פדלון: כן.

חיים פדלון: עכשיו יש לנו פה חלק קטן מ-ICQ בחודש האחרון, אז אתה רואה שיש קשרים ביניהם ויש אנשים שצריך לחקור.

חיים פדלון: הכל בשפה הרוסית, החומר הוא קשה.

קולט אביטל: יש לכם מספקי חוקרים בשפה הרוסית?

חיים פדלון: זה גם חלק מהבעיה.

קולט אביטל: אבל זה אתם צריכים גם לפתור אותה.

חיים פדלון: אנחנו נפתור.

חיים פדלון: הכל בהתאם לסדרי עדיפויות.

קולט אביטל: ומה סדרי העדיפויות במקרה הזה?

רומן ברונפמן: התנתקות.

קולט אביטל: טוב, אני מציעה שלא זה הנושא.

קולט אביטל: אני יודעת שאתה רוצה להגיד, אבל לא זה הנושא.

מרינה סולודקין: בוודאי התנתקות מהנושא.

קולט אביטל: כן, התנתקות מהנושא.

קולט אביטל: בבקשה חבר-הכנסת יורי שטרן.

יורי שטרן: אל"ף, כבוד יושבת-ראש, לשאלתך למה המשטרה מתייחסת לזה כאל מקרים בודדים שמדי פעם מטפטפים בתור תלונות ולא כתופעה ולא חוקרת את זה.

יורי שטרן: כי יש במדינת ישראל ליד המיינסטרים של חיינו יש גם כמה פלנטות נפרדות.

יורי שטרן: אחת מהן נקראת פלנטה רוסית.

יורי שטרן: מה שקורה בתוך הקהילה הזאת לא מעניין את אף אחד, לא מעניין את המשטרה.

יורי שטרן: זאת אומרת, מעניין כשזה פורץ החוצה.

יורי שטרן: מה שמעיק לאנשים בתוך הקהילה, מה שמוציא את הילדים מבתי-הספר, מה שמדרדר את האנשים להתאבדות ולזנות והירידה העוצמה מן הארץ שקורת בתוך הקהילה, לא מעניין את אף אחד.

קולט אביטל: מה זה נקרא "לא מעניין את אף אחד"?

קולט אביטל: לפחות אותנו זה כן מעניין.

קולט אביטל: אותנו כן, אבל אני אומר, הממסדים לא מתעניינים במה שקורה בפנים.

קולט אביטל: עכשיו כשגברת זקנה שקראו לה ז'דובקה, תבוא למשטרה באשקלון או באשדוד או בנצרת עלית, לא יקבלו את תלונתה כי אין שם מישהו מדבר רוסית ויגידו לה ברוסית, אנחנו לא מקבלים תלונות.

קולט אביטל: ולכן אלו עובדות, אדוני, עובדות ולכן אין שום סיכוי שהמשטרה ביוזמתה תתייחס לתופעה הזאת, כל עוד התופעה הזאת לא קורת בצפון תל-אביב, בכפר שמריהו או במקומות יישוב ראשיים.

קולט אביטל: עד שזה יגיע לשם, לא מעניין.

קולט אביטל: הגיע לצה"ל, אז התחיל באמת להתעניין כי זה כבר מהממסדים המוכרים במדינה.

קולט אביטל: חבר-הכנסת שטרן, מה לך ידוע על גודל התופעה?

קולט אביטל: אולי לך ידוע יותר מאשר למשטרה.

יורי שטרן: לא, יש פה שתי תופעות.

יורי שטרן: התופעה הניאו-נאצית זה משהו, לי לפחות היה חדש, אני מאוד מודה לכמה אנשים כמו זלמן גלינשסקי, זאב פרבר שהם התחילו באמת לאסוף חומר.

יורי שטרן: אבל תופעת האנטישמיות קיימת כבר מספר שנים.

יורי שטרן: ואני חיי בלציין פה משהו.

יורי שטרן: אלה תופעות שבמדינת ישראל צריך להיות לגביהן אפס סבלנות.

יורי שטרן: אפס, לא סתם, שלא עוד מקרה של שנאה.

יורי שטרן: יש גזענות ויש מתחים בין העדות, הכל ישנו, לתופעת גילוי האנטישמיות ובוודאי לגילוי ניאו-נאציזם, במדינת ישראל צריך להיות אפס סבלנות וזה אין.

יורי שטרן: ולכן התופעה הנפוצה ביותר זה פשוט אנטישמיות.

יורי שטרן: כיתות שלמות, חבורות ברחובות שבחלקם אלה ילדים מטומטמים, זה עוד רק מגירושם הארץ אבל אף אחד בכלל לא מתייחס לזה.

יורי שטרן: יהודי במדינת ישראל מבחינה זאת פחות מוגן כנגד האנטישמיות מאשר במדינות אירופה למשל.

יורי שטרן: כי שם כל אירוע כזה היה הופך לסיפור תקשורתי והיו בודקים בבית-הספר והכל.

קולט אביטל: כן, אנחנו מיד גם נמהר להודיע שאותה מדינה אנטישמית.

יורי שטרן: כן, נכון.

יורי שטרן: וכאשר זה קורה אצלנו פשוט לא מתייחסים לזה או מסתירים.

יורי שטרן: לכן אני חושב כמה דברים אופרטיביים.

יורי שטרן: אל"ף, אני הייתי מבקש ממשרד המשפטים לעשות סקירה של החוקים הקיימים ולהגדיר גם בתחום האנטישמיות לא רק הניאו-נאציים.

יורי שטרן: עכשיו לגבי ניאו-נאציים אני חושב שכמו שבאחרונה שאיכות לארגון טרור הפכה לסיבה תיאורטית לפחות, לשלילת האזרחות, ככה גם.

קולט אביטל: לשלילת האזרחות, או-קיי, אז כולנו מסכימים.

יורי שטרן: ואני הגשתי הצעת חוק.

יורי שטרן: אני רק אזכיר את זה ליושבת-ראש, שהתנועה הניאו-נאצית היתה קיימת בארץ-ישראל במושבות הגרמניות.

יורי שטרן: המטה הארצי הכללי היה ברחוב קינג גו'רג' בירושלים והגרמנים שחיו במושבים הגרמניות.

קולט אביטל: מתי?

יורי שטרן: בשנות ה-30.

יורי שטרן: ואז מה עשו הגרמנים שפרצה מלחמת העולם השניה והם הפכו צד למלחמה ב-1939, הם פשוט גירשו את כולם לקניה.

יורי שטרן: ככה נגמר הסיפור גם של המושבות הגרמניות, בוודאי של המפלגה הנאצית הרשמית שהיתה קיימת בארץ-ישראל.

יורי שטרן: אנחנו רחוקים למזלנו מקיום של כזו התארגנות, אבל היחס שלהם לא צריך להיות- - - יחד עם זאת, אני רוצה להגיד כשהמערכת כולה מתנכלת בילדים שאינם יהודים ובמשפחות שאינן יהודיות, מתנכלת התנכלות יומית, החל מזה שחלק גדול מהילדים האלה גדלים פה ללא אזרחות.

יורי שטרן: אז אין זה פלא שזה דוחף אותם לאיזשהו מעמד של התנערות מוחלטת מהמדינה, מהעם.

יורי שטרן: וזאת על מצפוננו באופן טוטאלי.

יורי שטרן: אז יחד עם היד הקשה אם לא נעשה באמת צעדים להכנסת האנשים האלה שלפי החוק, לא מדבר על מקרי זיוף, אני מדבר על המאסה הזאת.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: ארגון ADL, הליגה נגד השמצה, אתם יכולים להתייחס מה לכם ידוע?

קולט אביטל: אני קיבלתי גם איזשהו אי-מייל והבנתי שאתם רוצים להגיב ולהגיד דברים על זה.

קולט אביטל: אני מאוד מצטערת, כשבאים לכנסת צריך לדבר עברית או לפחות להביא מישהו שיכול לדבר עברית.

קולט אביטל: יש מישהו מכם שמדבר עברית בליגה נגד השמצה?

קרול נוריאל: אנחנו מאוד שמחים שכנסת ישראל מתייחסת לנושא.

קרול נוריאל: לא ברור אם אנחנו מתייחסים לעניין כאל תופעה חברתית.

קרול נוריאל: ומאוד מאוד קשה לדעת מה טווח התופעה, מה היקף התופעה כי מדובר בתופעה ששוב, הרבה ממנה מתרחשת בעולם הוירטואלי.

קולט אביטל: אתם על כל פנים בשלב הזה לא חקרתם ואין לכם מידע בנוסף למה שהופיע בתקשורת?

קרול נוריאל: כן, כך הוא הדבר וזה בעייתי.

קולט אביטל: ויש לכם כוונות לבדוק את הנושא קצת יותר לעומק?

קרול נוריאל: בארצות-הברית אנחנו אכן דנים בתופעה, אנחנו בודקים את התופעה דרך דוחות משטרתיים.

קרול נוריאל: ואנחנו שולחים אנשים לפגישות של קבוצות כאלה כדי לדעת מהן המגמות בקבוצות האלה ומהם המספרים.

קולט אביטל: זאת אומרת שאם אני מבינה אתכם בארצות-הברית אתם פיתחתם כלים שלא קיימים כאן.

קולט אביטל: דהיינו, אין בעצם שום מעקב משטרתי שאתם יכולים להתייחס אליו.

קרול נוריאל: כן.

קולט אביטל: ואין לכם אנשים שאתם שולחים לתוך הארגונים לבדוק?

קרול נוריאל: נכון את אומרת.

קולט אביטל: ולכן מה בכוונתכם לעשות כארגון שעוסק בתופעה הזאת?

קולט אביטל: אני מקווה שבליגה יתחילו ללמוד עברית.

קרול נוריאל: אנחנו אכן מתכוונים לעקוב אחרי התופעה, אבל אנחנו לא מתכוונים לנקוט צעדים משמעותיים, כל עוד אנחנו לא בטוחים מה היקף התופעה.

קולט אביטל: או-קיי.

קולט אביטל: בבקשה אדוני.

אלי זרחין: אני עובד באגודה הישראלית למען ילדם עולים ואנחנו פועלים הרבה בשטח עם הנוער וצעירים.

אלי זרחין: לפי מה שידוע לנו התופעה היא קיימת.

אלי זרחין: התופעה היא נקודתית לא עם תנועות, אבל בכל מקום שאנחנו עובדים עם הילדים שהם בעיקר ילדים.

קולט אביטל: אתם הגעתם למקרים כאלה, שוחחתם עם הילדים האלה?

אלי זרחין: כן, בהחלט.

קולט אביטל: על איזה גילאים מדובר?

אלי זרחין: 14,16,17, אפילו 12.

קולט אביטל: ואנשים שמתגייסים לצה"ל?

אלי זרחין: אנחנו לא עובדים עם אלה שמתגייסים, אבל אין ספק שילדים שלא נעשה שום דבר בזמן שמתחנכים בארץ, לא נעשית שום עבודה של משרד החינוך או של איזה שהיא מערכת.

אלי זרחין: הילדים האלה מתגייסים במטרה נגד ישראל ונגד יהודים.

אלי זרחין: אני רק רוצה להגיד גבירתי היושבת-ראש, שעלינו ארצה בשנות ה-90 כל הכעס של הצעירים כלפי ההגירה, כלפי ההורים היה נגד מרוקאים.

אלי זרחין: וגם היום שאנחנו עובדים בבתי-ספר עם נוער עולה, ילדים דוברי רוסית מחלקים את החברה לשלוש עדות.

אלי זרחין: יש רוסים, זה כל אלה שהם דוברי רוסית; יש מרוקאים, זה כל אלה שלא דוברי רוסית ויש אתיופים.

קולט אביטל: ותגיד לי בבקשה איך הדבר הזה בעצם משתלב בדיון שלנו?

קולט אביטל: רק כדי שאני אבין.

אלי זרחין: קיימת קבוצה של ילדים שהם למשל דור רביעי בארץ, הם באים לכאן כילדים של הנכדים ואין להם אזרחות.

אלי זרחין: קיימת קבוצה של ילדים שהם דור שלישי והם לא יהודים ולא משתלבים בזה כי כל אלה יהודים.

קולט אביטל: אתה רוצה להגיד לי שהתופעה הזאת בעצם, כפי שאתם רואים אותה, אתם מתמקדים על קבוצה ספציפית של כל אותם הילדים, מה שאנחנו קוראים "משוללי הזכויות".

קולט אביטל: זאת אומרת, שילדים שאין להם פה אזרחות.

אלי זרחין: או ילדים שהם לא יהודים, דור שלישי למשל שהם כן אזרחים.

אלי זרחין: ילדים שגדלו כל הזמן ברוסיה כרוסים, כאוקראיניים, כרוסים.

אלי זרחין: הגיעו אז לפי החלטת ההורים, נתקעו בקשיי קליטה, לא מקבלים, גבירתי סגנית השרה, דיברה על זהות ישראלית, אנחנו מדברים בעצם על איך לקשר את אותם ילדים לחברה.

אלי זרחין: אין לי ספק שאת התופעה הזאת צריך לעצור.

אלי זרחין: ואני חושב שהוועדה הנכבדה שדנה בדברים משפטיים איך לעצור את זה, לפי דעתי החוק הנוכחי לא בדיוק מאפשר לעצור את זה.

אלי זרחין: כי הדברים יותר מדי נתונים לפרשנות.

אלי זרחין: אבל מה אנחנו עושים כדי למנוע את זה בעתיד.

אלי זרחין: שום פעילות, אני לא רואה כאן את נציגי משרד החינוך, הילדים האלה בני 12,14, בני 16, בסך-הכל בונים חיים.

קולט אביטל: בוא אני אשאל אותך שאלה, אתה סבור, אני שואלת את זה, אולי זאת שאלה רטורית.

קולט אביטל: אתה סבור שאילו בנוסף למה שאנחנו חושבים לנקוט בו כצעדים משפטיים נגד התופעה, האם אתה סבור שפעולות חינוך מיוחדות לכל הקבוצות האלה זה אחד הפתרונות או זה הדבר שיכול לעקור את התופעה מן השורש?

אלי זרחין: לפי דעתי ולפני דעתנו זה הפתרון העיקרי.

אלי זרחין: כי אם אנחנו נוכל לחבר את הילד הלא יהודי כאזרח שווה במדינת ישראל, לתת לו איזשהו עתיד שבמדינה זאת הוא יכול לבנות פה חיים שלו כאזרח שווה, אם נרכיב את העניין של העם היהודי לעניין של יותר פלורליסטי יותר רב-תרבותי, אני חושב שהילדים האלה הרבה יותר יוכלו למצוא את הדרך ליצור קשר לארץ.

קולט אביטל: תודה רבה.

אלכסנדר ריבלקה: אני עיתונאי של עיתון שנקרא "חדשות השבוע", עיתון בשפה הרוסית.

קולט אביטל: ואתה הבאת את זה לידיעתי בפעם הראשונה?

אלכסנדר ריבלקה: כן, וגם אני מזכיר של תנועת בעד ארצנו.

מרינה סולודקין: מאיזה עיר?

אלכסנדר ריבלקה: אני מקרית מלאכי, זה לא משנה, אני עובד בתל-אביב.

אלכסנדר ריבלקה: בקרית מלאכי אין נאצים.

אלכסנדר ריבלקה: לא רק בקרית מלאכי עוד בכמה מקומות.

אלכסנדר ריבלקה: אז אנחנו ביחד עם גב' קולט אביטל טיפלנו באחד מהעניינים.

אלכסנדר ריבלקה: דבר ראשון, פה אני שומע כל הזמן אנשים מדברים על ילדים.

אלכסנדר ריבלקה: גבירותיי ורבותיי, לא מדובר על ילדים, מדובר על גברים ונשים מגיל 18, 20 פלוס.

קולט אביטל: אתה מכיר קבוצות כאלה של אנשים בוגרים?

אלכסנדר ריבלקה: כן.

אלכסנדר ריבלקה: אני מכיר אפילו שמות אנשים.

אלכסנדר ריבלקה: אני מוכן אחרי הישיבה למסור את השמות.

קולט אביטל: לא, אני חושבת שאתה צריך למסור את זה למשטרה.

אלכסנדר ריבלקה: יש אנשים נאצים בישראל.

אלכסנדר ריבלקה: דבר שני, מדובר על תנועות, התנועות מאורגנות די טוב עם אתרים טובים באינטרנט.

אלכסנדר ריבלקה: ואנשים שבאופן קבוע משדרים באינטרנט, בתקשורת אנטישמיות גם בתוך הארץ, גם כלפי רוסיה, גם כלפי כל המדינות איפה שיש אנשים דוברי רוסית.

אלכסנדר ריבלקה: רק בינתיים אין נפח.

אלכסנדר ריבלקה: אני רוצה להגיד דבר אחרון ששמעתי על האנטישמיות.

אלכסנדר ריבלקה: היה לא רחוק היה רק ביום שישי הזה, אני קניתי עיתון מעריב נדמה לי, שם היה כתוב על אחד מבניינים של הכנסת, אתם יושבים, הגב' סולודקין, הגב' אביטל, אדון בריילובסקי, חושבים שאתם מוגנים פה נגד הנאצים.

אלכסנדר ריבלקה: לא נכון.

אלכסנדר ריבלקה: היה בתוך הכנסת והיה כתוב שם "מוות".

קולט אביטל: לא אנחנו את הדבר הזה יודעים.

קולט אביטל: הוא גם התפרסם בתקשורת.

אלכסנדר ריבלקה: כן, לא על זה אני רוצה לספר.

קולט אביטל: בסדר, ידוע לנו.

אלכסנדר ריבלקה: אני רוצה לספר על הארגון, אחד מארגונים שטיפלנו ביחד עם קולט אביטל, שנקרא "איכות הישראלית הלבנים" ברוסית זה יוצא תרביץ.

אלכסנדר ריבלקה: והיה להם אתר באינטרנט, אתר גדול אבל לא ברור ואני שלחתי אחד מהאנשים שלי לדבר איתם.

אלכסנדר ריבלקה: לא היה מובן, חשבנו אולי שזה יהודים לאומניים הקיצוניים ואחד מהאנשים שלנו פגש אותם והם אמרו: "לא, לא מעונינים בשום קשר עם היהודים, הם מעריצים של היטלר וממש שונאי ישראל" ומה שאתם אומרים לעשות תרבות, הם לא מעונינים עם שום קשר עם יהודים.

אלכסנדר ריבלקה: אם אנטישמיים, הם שונאים את היהודים.

קולט אביטל: אבל צריך לפנות למשטרה.

יגאל יאסינוב: כמובן אני מסכים עם הרוב ממה שאמרת, הם נאצים אנטישמיים למחוק אותם.

יגאל יאסינוב: אין דברים וזה.

יגאל יאסינוב: השאלה היא כזאת, ידוע לך שהנאצים האלו הם לא רק- - -

קולט אביטל: ניאו-נאציים.

יגאל יאסינוב: הם ניאו-נאציים.

יגאל יאסינוב: אין הבדל בעצם.

קולט אביטל: יש.

יגאל יאסינוב: הם לא רק אנטי יהודים, אנטי ישראליים, הם גם כן נגד כל מי שלא לבן, יפה עם עיניים כחולות.

קולט אביטל: זאת אומרת שהם גזעניים.

יגאל יאסינוב: הם גם כן אלה שעושים דברים גזעניים נגד ערבים.

קולט אביטל: אבל הם קוראים לעצמם התנועה למען - - -

יגאל יאסינוב: השאלה היא שאתה מדבר על רק אנטישמיות ואני פה אומר שלא לשכוח שהאנטישמיות ואם אנחנו מדברים על זה, אז גם כן לצערנו גם ערבים הם נמצאים באותה הקבוצה.

אלכסנדר ריבלקה: לא, אני מדבר דווקא עכשיו על ארגונים דוברי רוסית או ארגון אחד מסודר טוב מאוד, נקרא "מרכז המידע הארצי".

אלכסנדר ריבלקה: אני מכיר אנשים משם והיה קל לתפוס אותם.

יגאל יאסינוב: את אלה שכביכול שטוענים שמקבלים סיוע מ- - -

אלכסנדר ריבלקה: אני מכיר הרבה תנועות האלה, לא מדובר על אנשים בודדים וילדים.

אלכסנדר ריבלקה: מדובר על תנועות עם אנשים מבוגרים.

יגאל יאסינוב: דיווחת על התנועות האלה למשטרה.

אלכסנדר ריבלקה: מתי שיש לי משהו אני מוסר לגב' קולט אביטל.

יגאל יאסינוב: לא על-פי חוק, אתה שאתה יודע על הדברים כאלה, אתה צריך להעביר את זה למשטרה.

אלכסנדר ריבלקה: אני מכיר את המשטרה הישראלית, אני עובד בעיתון, כל יום אני עובד על המשטרה הישראלית.

קולט אביטל: אלכסנדר, אני לא השוטרת אזולאי.

יגאל יאסינוב: לא, אבל תבין כדי להפסיק את התופעה צריך להיות נגדם בחזית, להילחם נגדם בחזית.

יגאל יאסינוב: אתה צריך להעביר את כל החשדות למשטרה והמשטרה היא תחקור.

יגאל יאסינוב: אם לא תמצא, אז היא תגיד שהיא לא מוצאת.

יגאל יאסינוב: אבל לפחות אנחנו לא נכעס, אנחנו נוכל לפנות למשטרה ולהגיד למה אתם לא טיפלתם, הרי קיבלתם אתה אינפורמציה, למה?

יגאל יאסינוב: עיתונאים הם לא קוראים, אתה יודע את זה יותר טוב ממני.

קולט אביטל: תודה.

אלכסנדר ריבלקה: טוב, אז בפעם הבאה, יש לי ככה חומר.

קולט אביטל: אלכסנדר, תודה רבה.

קולט אביטל: אני מציעה חוץ מהכל וחוץ מהחלטות הוועדה שתתקבלנה פה, אני מבקשת כל מידע שיש לך עכשיו בזה הרגע, אני מאוד מבקשת ממך למסור אותו בצורה מסודרת כל מה שאתה יודע שמות וכו', למשטרה.

קולט אביטל: כדי שזו לא תוכל לבוא ולהגיד לנו שהיא לא יודעת זה.

קולט אביטל: עם העתק אלי ואנחנו נעשה מעקב אחרי הפניה שלך.

קולט אביטל: בבקשה אדוני, אני מבינה שגם לך יש מידע, רק תציג את עצמך.

זלמן גילצ’נסקי: אני מאגודת "דמיר".

זלמן גילצ’נסקי: אנחנו הקמנו מרכז למידע לנפגעי אנטישמיות בישראל לפני חמש שנים.

זלמן גילצ’נסקי: ובמשך חמש שנים אנחנו פונים לרשויות, הרשויות לא מתייחסות.

קולט אביטל: למי פניתם ומי לא התייחס?

זלמן גילצ’נסקי: אנחנו פנינו לכל משרדי הממשלה.

קולט אביטל: פניתם למשטרה?

זלמן גילצ'ינסקי: פנינו למשטרה ואני הבאתי דוגמאות של התגובות.

קולט אביטל: אה, זה התגובות שהם אמרו שלא נרשמה תלונה.

זלמן גילצ'ינסקי: כן, עכשיו יש פה תגובה ממשטרת חיפה עוד משנת 2000, אנחנו אז הבאנו כמה תקריות אנטישמיות.

זלמן גילצ'ינסקי: וקיבלנו תגובה מראובן אריאב, שהיה אז ראש משטרת חיפה: "קיבלתי מכתבך שבנדון, תחנת חיפה לא פתחה בחקירה במקרים שציינת וכמו כן, אין בכוונתי להורות על פתיחה בחקירה".

קולט אביטל: תסלח שאני אומרת את זה, יכול להיות שההתייחסות למכתב שלך היתה כהתייחסות של מישהו כמו עיתונאי שפונה.

קולט אביטל: יכול להיות שאם היית פונה באופן רשמי, נכנס למשטרה ומגיש תלונה, עומד מול איש שרושם תלונה, יכול להיות שההתייחסות היתה שונה.

זלמן גילצ'ינסקי: אני נמצא בירושלים.

זלמן גילצ'ינסקי: על כל מקרה אני לא יכול לנסוע ולהגיש תלונה.

קולט אביטל: אתה יכול להגיש את זה, אני הגשתי במשטרת ישראל למען הגילוי הנאות, תלונה נגד אנשים שהשתמשו בטלאי הצהוב למשטרת ירושלים.

קולט אביטל: לא שידוע לי שהם עשו בזה משהו, אבל אני הגשתי תלונה.

זלמן גילצ'ינסקי: אני עשיתי את זה בתחנות.

זלמן גילצ'ינסקי: אני שלחתי מכתבים לתחנות.

זלמן גילצ'ינסקי: קיבלתי עוד כמה תגובות דומות ופשוט אני שומע שתי השלכות.

זלמן גילצ'ינסקי: מצד אחד, אומרים שהתופעה לא נחקרה.

זלמן גילצ'ינסקי: מצד שני, אומרים שמדובר בתופעות נקודתיות.

קולט אביטל: ולך יש מידע שזה יותר מזה?

זלמן גילצ'ינסקי: אני חושב שזה סותר.

זלמן גילצ'ינסקי: אם החברה לא נחקרה, מניין שמדובר בתופעות נקודתיות.

קולט אביטל: לא, זה היה סתירה, זה היה תירוץ.

זלמן גילצ'ינסקי: כן, ברור, ברור.

זלמן גילצ'ינסקי: אבל חוץ מזה אם נשאל את משטרת רוסיה, את משטרת מוסקבה, משטרת צרפת, גם יגידו שמדובר בתופעות נקודתיות.

זלמן גילצ'ינסקי: וזה לא מפריע לישראל הרשמית לגנות במלוא התוקף את האירועים האלה לגילויי אנטישמיות בחוץ-לארץ.

זלמן גילצ'ינסקי: אז זאת הטענה שלי, רוב הדברים כבר דוברו פה.

זלמן גילצ'ינסקי: אבל שני דברים לא דוברו, שהתופעה לא נחקרה ולא גונתה.

זלמן גילצ'ינסקי: למרות שאנחנו פנינו עשרות אולי מאות פעמים לאנשי השלטון ואף אחד לא דאג, אפילו בחצי מילה לגנות את מה שקורה פה.

זלמן גילצ'ינסקי: ואפילו עכשיו כל ההתייחסות היתה אחרי הפרסומים שאנחנו ארגונים, אחרי הפרסום ב"הארץ" בגרדיין ב-2003 שאנחנו ארגנו וכו'.

זלמן גילצ'ינסקי: וגם אני חושב על החשיפה הזאת במידה גדולה.

זלמן גילצ'ינסקי: אלו הדברים.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: סוניה בבקשה.

סוניה מיכאלי: אני רוצה לגעת בכמה נקודות בנושא מחקר, איסוף נתונים, תופעה כמגפה או תופעה נקודתית שייכות למדינת ישראל ומראש אני רוצה לציין, כל התופעות של הניאו-נאציות וקשורות לשנאת יהודים ושנאת מדינת ישראל, לדעתי סובייקטיבית לחלוטין גירוש מוחלט באותו הרגע.

סוניה מיכאלי: פשוט לא לתת הזדמנות לאף אחד אחר להציג את הדעות.

סוניה מיכאלי: יחד עם זאת לא במקרה התחלתי בנושא מחקר.

סוניה מיכאלי: חייבים לעשות מחקר בעיני, כי מבחינה אתית במשרד הקליטה אני כמדענית לא ארצה לעשות מחקר כזה.

קולט אביטל: אני לא חושבת שאת צריכה לעשות מחקר.

סוניה מיכאלי: אני כל-כך רגילה שכאן פונים אצבע מאשימה או דורשת ממשרד הלקיטה, אז אני מראש אומרת שהנושא הזה בעיני מבחינה אתית, הנושא הזה לא יכול להיעשות במשרד הקליטה.

סוניה מיכאלי: אני בעד מחקרים למען העולים, למען המדינה.

סוניה מיכאלי: בנושא הזה אני פונה באמת למשרד הפנים או למשטרה, אני מוכנה באמת להיות בוועדת היגוי מבחינת הבעיות של עולים והכל.

סוניה מיכאלי: פשוט זה באמת צריך להיעשות כדי שיהיה ברור במודעות של אזרחי ישראל חוק משטר התנהגות ושייכות למדינת ישראל.

סוניה מיכאלי: ואני חושבת שאנחנו נדבר עוד כמה שנים על תופעה נקודתית או תופעה כמגפה עד כה אין לנו נתונים ברורים מאיפה זה בא ומה גורם לזה ומה נעשה כדי שזה לא יהיה ועם מה אנשים באים.

סוניה מיכאלי: לא נוכל באמת לומר במדויק מה אנחנו יכולים לעשות.

סוניה מיכאלי: אז לכן בעיני איסוף נתונים ומחקר לעומק חייב להיעשות על-ידי הגורמים הנכונים.

סוניה מיכאלי: ושוב אני אומרת, אני מוכנה להיות כחברה בצוות מבחינת המדע ומידע.

סוניה מיכאלי: יחד עם זאת, נורא נורא חשוב לי לציין כאן, כי ברגע שאנחנו מעלים נושא, לפנות למשטרה אני מאוד דואגת לתופעה גורפת שהיינו כבר בקטע הזה שמישהו בא משלמים לו כסף ורק תתלונן.

סוניה מיכאלי: אני עכשיו מגזימה, שאם מישהו מרגיש לא נוח עם שכן או עם מורה או קופאית שלא ירוצו.

קולט אביטל: סוניה, לא משנה משום שלמשטרה יש כלים לדעת ולחקור ולבדוק.

קולט אביטל: ואם בעקבות תלונה היא עולה על תנועה או על ילדים שמשתמשים בסממנים או קוראים או מפיצים את החומר ושמעבירים את שמו של היטלר ושצריך ללכת אחריו, היא יודעת להבחין בין תלונה כזו לבין דבר שלא אמיתי.

קולט אביטל: ולכן בואי לא ניגרר לדבר הזה.

קולט אביטל: אנחנו מדברים על דברים מאוד קונקרטיים ואנחנו מדברים גם על כך שהמשטרה וכוחות החוק בארץ או שלטון החוק בארץ, נותנת לספרות הזו להתגלגל ולהימכר בשוק החופשי בארץ.

קולט אביטל: אנחנו מדברים על כך שיש שירי רוק שנמכרים במספרים גדולים.

קולט אביטל: שאת זה כבר אפשר לתפוס.

קולט אביטל: הרי בסך-הכל אלה סוגי דברים שניתן לעשות אותם, גם במסגרת החוק הקיים.

סוניה מיכאלי: בהחלט.

סוניה מיכאלי: אז אנחנו מגיעים לנקודה של כלים, אחד מהכלים זה דוברי שפה.

סוניה מיכאלי: אחד מהכלים זה ההיכרות תרבות.

סוניה מיכאלי: גם לחקור ולהגיע לאנשים האלה ולשמוע את האמת.

סוניה מיכאלי: ודוגמה של ארצות-הברית לא יכולה להיות בשבילנו כדוגמה לחיקוי מכיוון שלדוברי רוסית אין אמון במשטרת כמו שיש לאזרחי ארצות-הברית באמון במשטרת ארצות-הברית.

קולט אביטל: גם לאזרחי ארצות-הברית לא היה תמיד אמון במשטרה והמשטרה נאלצה לעשות כמה דברים.

יגאל יאסינוב: סוניה ענתה לאותה שאלה שרציתי לשאול, אבל אני חושב שאנחנו כוועדה רשאים לפנות למשטרה ולהגיד ויש לנו פה נציג משטרה ולהגיד, שמעתם אצלנו את העדויות.

קולט אביטל: אתם כבר לא יכולים להתחמק.

יגאל יאסינוב: אתם לא יכולים להתחמק ואנחנו מבקשים לפתוח בחקירה ולראות בחברי ועדה אם ידידיי יסכימו ואם גבירתי היושבת-ראש תביא את זה על-פי החלטה, אנחנו פונים אליכם עכשיו בתלונה בנושא.

יגאל יאסינוב: דבר ראשון, אתם רוצים לקבל מאתנו את זה בכתב, אני חושב שאנחנו נוכל לארגן את הדבר ואל תגידו אחר-כך שאין עניין ציבורי כי אנחנו נבחרי ציבור.

יגאל יאסינוב: אז התחמקות כזאת תשכחו אם קולט אביטל תביא את זה להחלטה, אנחנו אולי נחליט על כך.

יגאל יאסינוב: והדבר השני, אנחנו כוועדה גם כן צריכים לפנות לאותם אזרחים שיש להם ידע על מקרים ספציפיים, לא רוצה להשתמש במילה "תופעה" אלא על מקרים ספציפיים שהם נתקלו בהם או שמענו מהם או שעוד יש להם ידע כלשהו או שמוכרים את הספר באחת מהחנויות או שהספרים הניאו-נאציים.

יגאל יאסינוב: אז שהם יפנו למשטרה ולעיתונאים, אני מבקש מכם תעבירו גם למשטרה את החומר שאספתם ואני מאמין שיש לכם הרבה חומר.

יגאל יאסינוב: זה כל מה שאני רציתי להגיד, תודה.

יגאל יאסינוב: כמובן עם העתק אלינו אם אפשר.

מרינה סולודקין: אני רציתי לומר לסוניה, את איחרת, אני אמרתי שאנחנו במשרד התחלנו לחקור ולטפל בנושאים האלה.

מרינה סולודקין: ואני שלחתי אנשי משרד דווקא למשפחות של חיילים שמצאנו אצלם סממנים נאציים.

מרינה סולודקין: ויש דברים מעניינים.

מרינה סולודקין: דבר שני, אני חושבת שזה דווקא עניין של משרד הקליטה להתחיל את התכנית החדשה בשם "הזהות הישראלית" ולהתחיל גם מחוץ לארץ באולפנים וגם בתוך הארץ.

מרינה סולודקין: יש דברים אסורים במדינת ישראל וצריכים לדעת מה הדברים האלה.

מרינה סולודקין: תודה.

ויקטור בריילובסקי: מה שאני רוצה להוסיף, אנחנו צריכים לפנות גם כן ליועץ המשפטי לממשלה ולפרקליטות ולברר האם חוקים שקיימים עכשיו מספיקים למאבק נגד תופעה כזאת.

ויקטור בריילובסקי: או אנחנו צריכים לבצע איזה שהן הצעות חוק חדשות.

קולט אביטל: או-קיי, יש עוד מישהו שרוצה להתבטא שלא התבטא.

קולט אביטל: עוד שניה אחת, נציג המשטרה, אבל הייתי רוצה לשאול אם יש איזשהו מידע משלים של לשכת הקשר או "נתיב" יכולים לתת לנו בהתייחס למה שאמרה סגנית השר על ההשראה שבאה מרוסיה ומקומות דומים.

קולט אביטל: יש לכם איזשהו מידע משלים, אתם עוקבים אחרי התופעה הזאת, יש דרך לדעת מראש מיהם האנשים שדוחפים פה?

ליאוניד גרינברג: התופעה קיימת, תופעה רחבה מאוד לדוברי רוסית, כפי שציין את זה חבר-הכנסת.

ליאוניד גרינברג: יש גם בקרב הממסד בתנועות פוליטיות במדינות השונות, לאו דווקא ברוסיה, במדינות סלביות בכלל.

ליאוניד גרינברג: גם גורמים שמעודדים את התופעה, חלק מחותמי המכתבים המפורסמים של 500, 5,000 אחר-כך אוקראיני, הם אנשים בעלי אידיאולוגיה נאצית מובהקת והיא כזאת שמתפרסמת והיא זמינה.

ליאוניד גרינברג: זאת תופעה שאנחנו עדים לה, צריך לציין שהמקור עם כל הרצון שלנו להיות עם היד על הדופק על התופעה בארץ, המקור צריך לציין באופן ברור הוא לא כן, המקור הוא שם.

קולט אביטל: המקור הוא אף פעם לא כאן.

קולט אביטל: תנועות ניאו-נאציות המקור אף פעם לא כאן.

קולט אביטל: השאלה היא ואם זה היה מערב הסעודית זה היה יותר טוב.

ליאוניד גרינברג: לא, אני לא מקל ראש בתופעה, אני רק רוצה לציין שגם אם תיעשה כאן פעולה כפי שהיא צריכה להיעשות לשביעות רצונם של כולם, עדיין התופעה הזאת היא מופצת ובולטת וזמינה לשימוש.

ליאוניד גרינברג: כך שכל, כנראה אני אומר, כנראה כל אחד שלא יהיה מרוצה בצורה כזאת או אחרת מחייו, יכול להצטרף.

ליאוניד גרינברג: צריך לזכור שקיימת אוכלוסייה בארץ שהיא עוברת את כל התהליכים החוקיים של סינון, לרבות השאלות בשאלוני העלייה, שעד כמה שניתן בדרך הסינון הרגילה החוקית, הם אמורים לא להיכנס.

ליאוניד גרינברג: כך שאנחנו נוקטים באמצעים סבירים כדי שהדברים האלה לא ייכנסו.

ליאוניד גרינברג: אם כי אם יש לאנשים סימנים על הגוף, אנחנו לא נוהגים להוריד מהם את הבגדים ולזהות אם יש להם משהו כזה.

קולט אביטל: יש כאלה שבדרך-כלל הולכים ומפגינים, הם לא הולכים ערומים אלא על חוף הים אולי, אבל בכל זאת כתובות קעקע הם גם על ידיים, גם על רגליים, גם גלויים לעין.

ליאוניד גרינברג: ובכן מה שגלוי לעין עובר סינון.

קולט אביטל: ומה שגלוי לעין לאנשים מהסוג הזה, אם אתם נתקלים בהם מראש, האם נמנעת מהם זכות השיבה?

ליאוניד גרינברג: כל אחד כאשר ממלא שאלון עלייה, חותם על כך שהוא מעולם לא פעל נגד העם היהודי והוא מתחייב לא להפר.

קולט אביטל: אבל אני שואלת שאלה, חוץ מזה שהוא חתם על שאלון, מגיע ללשכת הקשר בסנט פטרסבורג אדם עם כתובות קעקע.

ליאוניד גרינברג: הוא לא ייכנס.

ליאוניד גרינברג: אם מדובר על סימנים נאציים, בפירוש לא.

קולט אביטל: הוא לא ייכנס?

ליאוניד גרינברג: לא ייכנס, אין ספק בזה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: התייחסות המשטרה.

חיים פדלון: אולי היה צריך להיות פה נציג של משרד הפנים, היינו איתם בקשר ובודקים אפשרות לגרש אותם.

חיים פדלון: אבל מראש הם אומרים שברגע שנכנס גם הוא ניאו-נאציים, אין אפשרות חוקית לסלק אותו.

קולט אביטל: בסדר, אנחנו נצטרך לדאוג לזה.

חיים פדלון: אלא אם כן יתברר להם, במקרה שלנו, הם עלו לארץ מכיוון שהסבא של האבא הוא יהודי, כולם נוצרים, כל המשפחה.

חיים פדלון: הסבא של האבא יהודי אז כולם עלו לארץ.

חיים פדלון: כשהם אומרים בפירוש, האימא לא מתביישת להגיד בעדות, "אני ניאו-נאצית ועלינו מסיבות כלכליות לקבל סל קליטה".

חיים פדלון: אפילו לא מתביישת להגיד את זה.

קולט אביטל: אתה אומר את זה על סמך ידיעה.

קולט אביטל: זאת אומרת, שיש אנשים שבאים ואומרים את זה?

חיים פדלון: היא אומרת את זה בעדות, האימא של החייל הזה.

חיים פדלון: היא אומרת את זה בפירוש, "עלינו מסיבות כלכליות".

קולט אביטל: או-קיי.

קולט אביטל: יש עוד משהו שאתה רוצה להוסיף?

יגאל יאסינוב: לא, השאלה היתה האם אתה מדבר על זה על סמך עיתונות או על סמך חקירה שעשיתם?

חיים פדלון: אני מדבר על מקרה ספציפי שלנו.

חיים פדלון: האימא מוסרת עדות, האימא של החייל, חקרנו אותה.

יגאל יאסינוב: על עדות שהיא מסרה למשטרה, על זה אתה מתבסס?

חיים פדלון: כן.

יגאל יאסינוב: זה מה שרציתי לדעת.

חיים פדלון: היא אומרת על עצמה.

חיים פדלון: היא אומרת שהיא הולכת לאתרים ניאו-נאציים.

יגאל יאסינוב: רציתי את זה לפרוטוקול שיהיה ברור.

חיים פדלון: היא אומרת בעצמה, אני גולשת באתרים ניאו-נאציים.

חיים פדלון: עכשיו דיברו על חינוך.

חיים פדלון: מניסיון שלנו לפחות על החברות הספציפיות האלה, הנוצריות, הם פשוט לא מעונינים, החינוך לא ייקלט אצלם כי הם לא מעונינים.

חיים פדלון: הם באו, הם רוצים להעביר פה חמש-ארבע שנים לבזבז את סל הקליטה ואחר-כך לחזור.

חיים פדלון: הם חבורות סגורות, הם מדברים רוסית.

יגאל יאסינוב: זאת אומרת, יש אצלם אזרחות זרה, נכון?

חיים פדלון: כן.

קולט אביטל: זאת אומרת, שהם לא ויתרו.

חיים פדלון: הם מחזיקים שני דרכונים.

יגאל יאסינוב: אם יש להם אזרחות זרה אפשר לגרש אותם תוך 24 שעות, כי זה הדבר היחיד המשפטי שלא נותן לגרש אותם כי אם בן-אדם ויתר, אז על-פי האמנה שחתמנו, אי אפשר לגרש אותם.

קולט אביטל: על אחת כמה וכמה, חבר-הכנסת יאסינוב, אם הוא חתם או הוריו חתמו לפני שהגיע לארץ.

יגאל יאסינוב: אי אפשר לגרש אותו כי אם אחרי שהוא עלה ארצה, קיבל אזרחותנו, והוא ויתר על האזרחות הזרה.

קולט אביטל: לא, אבל יש לו אזרחות זרה, אם הוא חתם שהוא התחייב.

יגאל יאסינוב: אנחנו יכולים לגרש אותו, אבל שם לא יקבלו אותו.

ויקטור בריילובסקי: עכשיו יש לכולם אזרחות זרה.

יגאל יאסינוב: לא לכולם.

ויקטור בריילובסקי: כמעט לכולם.

יגאל יאסינוב: אם הם ביטלו את האזרחות שלהם בעצמם, אתה לא יכול לגרש אותם.

קולט אביטל: אני הייתי מציעה שנסכם את הישיבה הזאת.

קולט אביטל: יש לנו עוד ישיבה וגם היא משודרת בנושא אנטישמיות באירופה, להבדיל שמה כנראה לפי כל הנתונים ממדי האנטישמיות או לפחות התופעות הגלויות ירדו.

קולט אביטל: ואני רוצה להקריא בפניכם את הצעות ההחלטה שלנו.

קולט אביטל: הוועדה דוחה מכל וכל את הופעת התנועות הניאו-נאציות וקוראת לכל רשויות המדינה לגלות אפס סבלנות כלפיה.

קולט אביטל: הוועדה רואה בחומרה את העדר ההתייחסות של משטרת ישראל לתופעה וקוראת לשר לביטחון פנים להורות את הנוגעים בדבר לאסוף נתונים מוסמכים על ממדי התופעה.

קולט אביטל: הוועדה קוראת לשרת המשפטים לערוך בדיקת החוקים הקיימים במגמה להציע תיקוני חוק במקרה הצורך, אני מציעה שנפנה לשרת המשפטים ולא לפרקליט המדינה בעניין הזה.

קולט אביטל: מדובר בחקיקה.

קולט אביטל: חברי הוועדה סבורים כי שאין להעניק אזרחות ישראלית לעבריינים מן הסוג ותפעל לתיקון החוק, כך שיאפשר את שלילת אזרחותם.

קולט אביטל: חברי הוועדה רשמו לעצמם שוב עדויות על העדר התייחסות של השלטונות לילדים חסרי מעמד בישראל ובנושא הזה יש קשר ודאי בין אנשים שמשוללי מעמד כלשהו בארץ, שאינם מקבלים התייחסות רצינית של השלטונות, לא למעמדם ולא לחינוך שלהם, יש מקום בעניין הזה לתקן את הנושא או את המצב ולהעניק להם את החינוך הדרוש.

קולט אביטל: אלה חמש ההחלטות ואני חושבת שהן צריכות לכסות.

קולט אביטל: אני כן רוצה להזכיר לנוכחים שאנחנו לא נסתפק בישיבה הזאת ונרצה לשמוע תוך חודש ימים איזה שהיא התייחסות, גם של משטרת ישראל לנושא הזה וגם של משרד המשפטים, כדאי שנדע.

קולט אביטל: כי עד עכשיו הנושא הזה התגלגל, אני חושבת שפה שצריך להתחיל לעצור את הכדור הזה ולראות בדיוק איך לעסוק באלה שקיימים ואיך לעסוק בכך שהתופעה הזאת לא תכה שורש, לא תהפוך לתופעה יותר גדולה.

קולט אביטל: אם לא נטפל בזה ולא נראה עכשיו שהכתובת כתובה על הקיר, כולל על הקירות של הכנסת, כפי שאנחנו יודעים, אנחנו לא נוכל להתמודד איתה בעתיד ואני גם חושבת שאנחנו נשמיט מתחת לרגלינו את הצידוק המוסרי שבגללו אנחנו פונים לממשלות אחרות כדי להיאבק נגד התופעה הזאת.

קולט אביטל: תודה רבה, הישיבה נעולה.