ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 160, 2004-11-08 11:00

חברי הוועדה: מלי פולישוק-בלוך מיכאל מלכיאור מיכאל נודלמן מרינה סולודקין גילה פינקלשטיין יוסי שריד נכחו: מאיר סבג מפקח חינוך דתי דרום, משרד החינוך חנה דשבסקי שרה רויטר מנהלת אגף חינוך יסודי, משרד החינוך כרמלה איגל מפקחת ארצית, משרד החינוך אברהם נגוסה ירון מנשה בנימין הראל מנהל אגף "תרבות וצעירים", הסוכנות היהודית רעיה ריגר מנכ"ל פורום הורים – ידידות ועבודה שלמה קבסה מנהל המחלקה הפדגוגית, עיריית אשקלון קוסטיסלב גולצמן פורום הורים- ידידות ועבודה טובה מטלון מדריכה ארצית בנושא אתיופים

קצרנית: ניתוב יתר של תלמידים עולים לחינוך המיוחד

קולט אביטל: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה המשותפת של ועדת העליה, הקליטה והתפוצות, ועדת החינוך והתרבות והוועדה לזכויות הילד.

קולט אביטל: זאת ישיבה שנועדה להיות ועדת מעקב בנושא שהוא די כאוב.

קולט אביטל: היתה לי הזדמנות לא רק לדון בנושא אלא גם להיות באשקלון ובמקומות אחרים, להיפגש עם הורים ועם ילדים שכאשר מתעוררת בעיה קטנה הפתרון הקל ביותר הוא להפנות אותם לחינוך המיוחד.

קולט אביטל: סיימנו את הישיבה הקודמת בכך שיהיה מפגש בין הממונה על הנושא בעיריית אשקלון להורים.

קולט אביטל: כיוון שיש לי תחושה שהדבר הזה לא בדיוק הסתייע, וכיוון שההורים טענו שהבעיה לא נפתרה, החלטנו להמשיך בטיפול בנושא הזה.

קולט אביטל: בינתיים מה שקרה הוא שחבר הכנסת יאסינוב הגיש הצעת חוק.

קולט אביטל: אנחנו רואים בהצעת החוק חשיבות רבה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו ערכנו דיון ראשוני בחוק היישום שנוגע לחינוך המיוחד ולשילוב ילדים.

מל פולישוק-בלוך: מתוך הדיון שנעשה בוועדת החינוך, וכפי שאני רואה שעולה מהפרוטוקול, אנחנו לא יודעים מה המצב לאשורו, אנחנו לא יודעים נתונים.

מל פולישוק-בלוך: אחר כך עוד טוענים שאנחנו מקבלים החלטות גרועות או לא מקבלים בכלל החלטות.

מל פולישוק-בלוך: אני מצטרפת לדרישה ממשרד החינוך וממשרד הרווחה ליידע אותנו בעובדות.

מל פולישוק-בלוך: אני לא יודעת מה המצב היום.

מל פולישוק-בלוך: לא ברור לי איך קובעים לאן הילד הולך.

מל פולישוק-בלוך: יש את הצעת החוק שמדברת על ועדות השמה וחובת שימוע.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת יאסינוב, שמדהים שצריך חוק בשביל דבר כזה.

מל פולישוק-בלוך: זו בושה שבמאה ה-21 צריך להגיש הצעת חוק בשביל לשמוע את הילד ואת ההורים שלו.

מל פולישוק-בלוך: אני הייתי מקווה שהחוק הזה יהיה מיותר.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת מהממונים על הנושא הזה שיידעו אותנו בנתונים ובדרכי הפתרון לבעיה שעלתה בישיבה הקודמת.

מיכאל מלכיאור: בדיון הקודם הובטח לנו שתהיה בדיקה חוזרת לגבי כל 44 המשפחות.

מיכאל מלכיאור: אני לא קיבלתי שום דיווח.

קולט אביטל: לא היה צורך בישיבה הזאת אם היית מקבל דיווח.

מיכאל מלכיאור: דובר ספציפית על המשפחות האלו.

מיכאל מלכיאור: חייבים לתת לנו תשובה לגבי מה שקרה פה.

מיכאל מלכיאור: לפי עדויות מסויימות היו דברים מאוד קשים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו ביקשנו ממשרד החינוך לדווח איך מבטיחים לא להעביר ילדים לחינוך מיוחד על רקע תרבותי או על רקע של שפה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים לדעת איך עושים שינוי מערכות כדי להבין תרבות ושפה של אוכלוסיות שונות, איך דואגים לגשר על הפערים התרבותיים לגבי העתיד.

מיכאל מלכיאור: גם פה ציפיתי לקבל תגובה חזרה ממשרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: היתה נכונות של משרד החינוך לטפל בעניין ולחזור אלינו.

מיכאל מלכיאור: גם בעניינים האלה לא שמעתי שום דבר.

יגאל יאסינוב: כל יום שעובר גורם נזק לילדים.

יגאל יאסינוב: הפגיעה קשה מאוד.

יגאל יאסינוב: אנחנו בישיבה הקודמת שמענו מבחור על כך שכשהוא היה ילד הוא הופנה לחינוך המיוחד וכמעט כל חייו הלכו לאיבוד.

יגאל יאסינוב: אנחנו יכולים להציל ילדים.

יגאל יאסינוב: אני לא יודע אם נצליח להציל את כולם, אבל מישהו כן נוכל.

יגאל יאסינוב: אני לא חושב שהחוק מיותר, כי העניין הוא בחיוב המדינה לעשות את מה שהיא סירבה לעשות במשך שנים.

יגאל יאסינוב: אנחנו שמענו פה בוועדה עדויות על כך שהמערכת סירבה להזמין הורים וילדים לישיבות.

יגאל יאסינוב: איך אנחנו יכולים לחייב את המערכת?

יגאל יאסינוב: רק בחוק.

יגאל יאסינוב: אני חושב שפחות צריך לדבר, צריך יותר לעשות.

יגאל יאסינוב: אני רוצה לשמוע על תאריך שבו נתחיל להכין את החוק לקריאה ראשונה.

יגאל יאסינוב: אנחנו יכולים לשבת כל יום בישיבות ולדבר, אבל אם לא נקדם את החקיקה אז לא יהיה שינוי.

יגאל יאסינוב: אנחנו לא באים לפה רק כדי לדבר, העבודה שלנו היא לקדם חוקים.

יגאל יאסינוב: אני רוצה לדעת מתי מתחילים לעבוד.

קולט אביטל: ב19 ביוני הפנינו מכתב לשרת החינוך שבו ביקשנו א.

קולט אביטל: לערוך בדיקה מקיפה לגבי ילדים עולים וניתובם לחינוך מיוחד ברחבי הארץ.

קולט אביטל: ב.

קולט אביטל: לייעל את הטיפול בתלמידים בעזרת מגשרים דוברי השפה.

קולט אביטל: ג.

קולט אביטל: לתת את הכלים הנדרשים.

קולט אביטל: זאת פנייה משותפת של 3 ועדות לשרת החינוך.

קולט אביטל: מאז לא שמענו מילה וחצי מילה.

קולט אביטל: אני מכנסת את הישיבה הזאת משום שלא קיבלנו תגובה.

קולט אביטל: מה התגובה של מערכת החינוך?

כרמלה איגל: ועדות ההשמה זה לא צומת לאיסוף נתונים, כי ההחלטות שמתקבלות בוועדת השמה אינן מתבססות על ארץ המוצא של התלמיד.

כרמלה איגל: בפני הוועדה מונחים אסמכתאות של גורמים מקצועיים.

כרמלה איגל: אנחנו מודעים לנושא של אבחונים תלויי תרבות.

כרמלה איגל: אנחנו נוהגים במשנה זהירות בפרשנות ובמשקל שאנחנו נותנים לאבחונים כאשר מדובר בילדי עולים.

קולט אביטל: מי הגורם שמוסמך והיה צריך לאסוף את הנתונים?

כרמלה איגל: גם אני שאלתי את אותה שאלה.

כרמלה איגל: יש לנו מצבת תלמידים במשרד החינוך, יש לנו מידע על ילדים שלומדים במוסדות שונים עם סמלי המוסד, השאלה היא אם אני יכולה לקבל את האינפורמציה על ילדים עולים.

כרמלה איגל: השאלה הזאת נשאלה, גם הבטיחו לי עליה תשובה.

כרמלה איגל: אני מתחייבת להעביר..

מל פולישוק-בלוך: כמה זמן את מחכה לתשובה הזאת?

כרמלה איגל: ביקשתי את זה לא מזמן.

כרמלה איגל: עובדים על זה.

קולט אביטל: אנחנו נפגשנו פה ב19 ביולי.

כרמלה איגל: אנחנו צריכים לעשות הפרדה בין שני מעמדים.

כרמלה איגל: אני מאוד שמחה שוועדת השמה בשיקולים שלה לא לוקחת בחשבון ארץ מוצא.

קולט אביטל: זה בניגוד למה שאנחנו חושבים.

מל פולישוק-בלוך: מועד עלייה, לא ארץ מוצא.

יוסי שריד: לא יודעים במי מטפלים?

יוסי שריד: לא יודעים שזה עולה?

יוסי שריד: לא יודעים איזה מוצא הוא?

יוסי שריד: זו היתממות.

כרמלה איגל: ההפניה לוועדת ההשמה נעשית על רקע של קשיים אחרים.

כרמלה איגל: גם אז ועדת ההשמה מצווה למצות ולבחון את כל האמצעים שנעשו טרום ההפניה ובתהליכי ההפניה.

כרמלה איגל: אנחנו חושבים שמקומו של התלמיד, בלי קשר לארץ המוצא שלו, הוא מאוד חיוני והכרחי במעמד הזה.

כרמלה איגל: חוק החינוך המיוחד הזכיר אותו בערפול.

כרמלה איגל: הוא הזכיר אותו כגורם שיכול להגיש ערר.

כרמלה איגל: בוועדת ההשמה הוא הזכיר אותו בצורה לא מחייבת.

כרמלה איגל: אני חיזקתי את הנושא של עיקרון ההשתתפות של תלמיד.

כרמלה איגל: זה מצריך שינוי חקיקה שיחייב בלי סימני שאלה.

כרמלה איגל: אני בעצמי נוכחתי בוועדות ההשמה שבהן ישבו תלמידים.

כרמלה איגל: בוועדות ערר נוהגים לזמן אותם יותר.

מיכאל מלכיאור: למה את לא מיישמת את זה?

מל פולישוק-בלוך: יש חוזר מנכ"ל.

כרמלה איגל: אני אומרת לכם על מהלכים שאנחנו עושים.

מל פולישוק-בלוך: אתם בחוזר מנכ"ל יכולים לחייב.

כרמלה איגל: בחוזר מנכ"ל הקרוב החלטנו להוציא הנחיה מאוד ברורה שתחייב, אנחנו רק רוצים שיהיה חוק כדי שאפשר יהיה לחייב.

מיכאל מלכיאור: אתם יכולים לחייב.

כרמלה איגל: ברמת חוזר מנכ"ל אנחנו משתדלים לחייב.

מל פולישוק-בלוך: את אומרת שחוזר מנכ"ל הפסיק להיות גורם קובע במשרד החינוך.

כרמלה איגל: חוזר מנכ"ל לא יכול לעמוד בסתירה לחוק.

כרמלה איגל: חוזר מנכ"ל מדגיש את עיקרי החוק.

מל פולישוק-בלוך: אבל אין שום סתירה.

מל פולישוק-בלוך: החוק לא אומר לא להביא ילד.

כרמלה איגל: לא עשינו זאת עד עתה ברמה של חיוב.

כרמלה איגל: בעדכון חוזר מנכ"ל רשמנו לפנינו.

כרמלה איגל: .

מל פולישוק-בלוך: מתי יוצא חוזר מנכ"ל הבא?

כרמלה איגל: אנחנו מחכים עם החוזר הזה לאישור תקנות שמדברות על הפניה לחינוך מיוחד במסלול מקוצר של ילדים עם לקויות מובהקות.

מל פולישוק-בלוך: זה לא שייך אחד לשני.

מיכאל מלכיאור: ההמלצות של ועדת רוט-לוי הוגשו לפני למעלה משנה.

כרמלה איגל: חוזר מנכ"ל לא יוצא מרגע לרגע.

מיכאל מלכיאור: אבל זה כבר למעלה משנה מאז שהוגשו ההמלצות.

קולט אביטל: אנחנו נתקלים שוב ושוב בסיפור של היתממות ובירוקרטיה.

קולט אביטל: אפשר היה לקבל את הנתונים ביום, ביומיים, לא צריך היה לטחון על זה 6 חודשים.

כרמלה איגל: אי אפשר לקבל את הנתונים האלה מהמקור שלנו, כי בוועדות ההשמה אין לנו מידע כזה.

קולט אביטל: אתם לא יכולים לפנות למנהלי בתי-ספר כדי לדעת את המידע הזה?

מל פולישוק-בלוך: לא כתוב לכם מתי הילד עלה לארץ?

עדי בהט: בזמן הקרוב ביותר יהיו נתונים.

עדי בהט: את האינפורמציה היחידה שיכולנו להוציא העברנו בזמנו לוועדת החינוך.

עדי בהט: העברנו נתונים על ילדים שנמצאים במוסדות של חינוך מיוחד.

עדי בהט: אנחנו לא גוזרים את הפלחים בחינוך מיוחד לפי ארץ מוצא.

קולט אביטל: אתה אחראי על קליטת עלייה.

קולט אביטל: לך צריך להיות אינטרס לתת טיפול לילדי עולים כך שבגלל הלקויות שלהם, בגלל העדר יכולת לתפקד בשפה העברית הם לא יופנו אוטומטית לחינוך המיוחד.

קולט אביטל: מה אתה עושה בעניין הזה?

עדי בהט: קיבלנו נתונים אך ורק על ילדים שנמצאים במוסדות של חינוך מיוחד.

עדי בהט: קיבלנו נתונים שמראים שהפרופורציות הן בדיוק כמו לגבי שאר ילדי ישראל.

כרמלה איגל: גם בדיון הקודם דיברו על כך שאין טעם לדבר על סטטיסטיקות בנושאים האלה.

כרמלה איגל: במעמד של ועדת ההשמה אנחנו מוצאים את עצמנו מאוד ממוקדים וזהירים, על אחת כמה וכמה כשמדובר בעולים חדשים.

כרמלה איגל: בבית ספר מוריה באשדוד יש אכלוס מאוד גבוה של ילדים עולים חדשים.

כרמלה איגל: כ-8 ילדים הופנו לוועדות ההשמה.

כרמלה איגל: בסופו של דבר רק ילד אחד הופנה לחינוך המיוחד.

כרמלה איגל: היד אינה קלה.

כרמלה איגל: הרגישות שלנו בעניין הזה היא מאוד רבה.

כרמלה איגל: קשה לשכנע כשאתם רוצים לראות מספרים ארציים, אבל מקומית כאשר נבדוק ונדרש לבדיקה אתם תראו שאנחנו נעמוד מאחורי התפישות האלו באופן שיטתי.

קולט אביטל: נפגשתי במהלך הקיץ עם הורים ועם ילדים.

קולט אביטל: הבנתי שלפחות לגבי כמה מקרים ניסיתם להגיע לאיזה שהוא הסדר או פשרה כך שבמקום להפנות שני ילדים ממשפחה אחת הפניתם ילד אחד.

יגאל יאסינוב: אני יודע על מקרה בו בית משפט קבע שההפניה שלכם לא היתה נכונה.

שלמה קבסה: ההחלטה של בית משפט נמצאת ברשותי, אני אשמח לתת לך אותה לעיון.

שלמה קבסה: בית המשפט שיבח את מה שעיריית אשקלון עשתה.

שלמה קבסה: לגבי העניין שפטרנו אחד משני ילדים, אז אחד סיים את לימודיו היסודיים והוא עולה לחטיבה רגילה, ולגבי השני הגענו לפשרה.

שלמה קבסה: הגברת רעיה ריגר, שיושבת כאן לידי, ייצגה את המשפחה.

שלמה קבסה: ישבתי איתה לגבי הנושא הזה.

שלמה קבסה: אני אתן לכם תמונת מצב של אשקלון.

שלמה קבסה: ריכזתי את כל החינוך המיוחד שלנו באשקלון.

שלמה קבסה: יש לנו סך הכל 683 תלמידים בחינוך המיוחד.

קולט אביטל: מתוך כמה תלמידים?

שלמה קבסה: 26 אלף.

שלמה קבסה: 59 ילדים מתוך 683 התלמידים שנמצאים בחינוך המיוחד הם עולים.

שלמה קבסה: אלה נתונים בדוקים.

שלמה קבסה: חבר הכנסת מלכיאור, ב21 ליולי נשלח מכתב לגברת רעיה ריגר בו התבקשו השמות.

שלמה קבסה: לא קיבלנו שמות.

שלמה קבסה: ב-11 לאוגוסט נשלח מכתב לממונה על החינוך באשקלון, מר לוי שפרן, על כך שמר קבסה רוצה לפתור את הבעיות, אבל עד היום לא קיבלנו שמות.

שלמה קבסה: ב-16 באוגוסט נשלח מכתב נוסף.

שלמה קבסה: עד לרגע זה שום רשימה לא התקבלה.

שלמה קבסה: בינתיים היו טפטופים.

שלמה קבסה: אני לוקח כל בעיה של ילד עולה.

שלמה קבסה: אני אשמח מאוד שיהיה נציג שישב איתי בוועדות השמה על כל ילד עולה.

שלמה קבסה: אני אשמח ואברך על זה שלא תתקיים ועדת השמה בילד עולה אלא רק כשישתתף בה נציג עלייה.

יגאל יאסינוב: למה לא ההורים?

שלמה קבסה: ההורים מצויים.

קולט אביטל: אני מבקשת לדעת מה קרה לגבי 44 המקרים שדיברנו עליהם.

קולט אביטל: האם נתתם שמות, האם סימנתם אנשים?

רוטסרסלב גולדסמן: הארגון שפועל באשקלון אסף 43 תלונות של משפחות על מערכת החינוך.

שלמה קבסה: לא כולם של חינוך מיוחד.

רוטסרסלב גולדסמן: אנשים לא מוכנים לשבת מול גורם שמדבר בשפה שונה, לכן הם ביקשו שיהיה מישהו מנציגי הארגונים או מהמשפחות.

יגאל יאסינוב: זה לא נכון.

יגאל יאסינוב: אני אישית פניתי אליכם בבקשה לקבל את הטלפון של אותה גברת שהיתה בוועדה הקודמת.

יגאל יאסינוב: כשנפגשתי איתה היא אמרה לי שהיא לא נתנה לכם רשות לתת את הטלפון שלה.

קולט אביטל: אם המשפחות לא מוכנות למסור לאף אחד את השמות, איך אפשר לטפל באנשים?

רוסטסלב גולדמן: הם פשוט מבקשים בפגישות של נציגי הארגונים העולים.

יגאל יאסינוב: ואם הם לא רוצים?

רוסטסלב גולדמן: אז היא פעלה לבד.

קולט אביטל: אי אפשר להיכנס לכל מקרה לגופו.

קולט אביטל: איך אתם מצפים מהעירייה שתטפל אם אין שמות?

רוסטסלב גולדמן: נתנו 4 שמות של 4 משפחות.

שלמה קבסה: לא קיבלתי כלום.

יוסי שריד: הכל זה פועל יוצא של נחרצות הממונים.

יוסי שריד: זו כל התורה כולה.

יוסי שריד: התעוררה פה שאלה לגבי מעמדו של חוזר מנכ"ל.

יוסי שריד: אני מבחין אצל אנשי משרד החינוך במידה מסויימת של נרפות.

יוסי שריד: שרת החינוך צריכה להחליט שחשוב לה שבוועדות ההשמה יתקיימו כללים מסויימים, כמו הכלל שאומר שבכל פעם שחורצים גורלו של ילד יהיו שם הוריו.

כרמלה איגל: זה תמיד.

יוסי שריד: הכללים מאוד פשוטים.

יוסי שריד: בכל ועדת השמה יהיו ההורים, יהיה הילד ויהיה נציג נוסף מאותה העדה.

יוסי שריד: אני מאוד מתרשם מהרצון שלכם לשמור על צנעת הפרט כאשר זה נוח לכם.

יוסי שריד: במקרים אחרים דורסים את צנעת הפרט.

יוסי שריד: אם יש נציג של אותה עליה שמקל על הקומוניקציה, ישנם ההורים וישנו הילד, אז יצאנו ידי חובתנו.

מל פולישוק-בלוך: היא אומרת שהכל קורה.

יוסי שריד: זה לא קורה.

יוסי שריד: אני זוכר איך התנגדתם בשעתו להנחיה שלי שיהיו בכל ועדת השמה נציגים של העולים מאתיופיה.

יוסי שריד: הסברתם לי באותות ובמופתים שאי אפשר לגלות בכל הארץ 10 אנשים מהעדה האתיופית שיהיו במעלתכם, במעמדכם ובתבונתכם.

כרמלה איגל: השגנו הרבה יותר.

יוסי שריד: הבירוקרטיה רעה.

יוסי שריד: יש התנגדות לכל שינוי, בעיקר כאשר אנשים מרגישים שיש להם איזה שהוא מונופול בעניין מסויים.

יוסי שריד: אני זוכר שאמרתם לי אז שאין 10 אנשים בכל הארץ מבני העדה האתיופית.

יוסי שריד: בוועדת ההשמה צריך להיות חבר מהעדה הרלוונטית לעניינו של הילד, ההורים של הילד והילד עצמו.

יוסי שריד: אז אין צורך בחוק, למרות שאני בעדו.

מל פולישוק-בלוך: למה אתם לא מזמינים כחובה את התלמיד עצמו?

30095: אני מברך על היוזמה של החקיקה, כי בלי חוקים זה לא ילך.

30095: במקום לעזור לעולה, יש פתרון של לדחוף אותו לחינוך מיוחד.

30095: אני מחזיק פה רשימה של 15 ילדים מבית ספר מוריה באשדוד שכולם הופנו לחינוך מיוחד ללא התייחסות של ארץ מוצא, ללא התייחסות של קודים תרבותיים, ללא התייחסות למצב המשפחה בתאריך העלייה.

קולט אביטל: תעביר לנו את הרשימה, נטפל בזה.

חנה דשבסקי: אנחנו מטפלים באוכלוסייה הזאת ברחבי הארץ.

חנה דשבסקי: אין לאנשים מספיק אמצעים להתמודד מול המערכת ברגע שהם מופנים לוועדת השמה.

חנה דשבסקי: כאשר ילד מופנה לוועדת השמה, ההורה צריך לשלם על אבחון.

חנה דשבסקי: מערכת החינוך הרגילה צריכה לשנות את כללי המשחק לגבי לימוד עברית, במיוחד בכיתות של בתי ספר יסודיים.

חנה דשבסקי: חייבים להחזיר את הנושא של מגשרים דוברי שפה.

חנה דשבסקי: אני לא קיבלתי תשובה מהמערכת לגבי מגשרים דוברי שפה.

אבי מיכאלי: אחרי שכתבנו ולא קיבלנו שום התייחסות, באנו בעצמנו למר קבסה שלקח אותנו למר שפרן.

קולט אביטל: אתם הגעתם עם 43 שמות?

אבי מיכאלי: מר שפרן לא היה מוכן לשבת איתי, הוא רצה שאני אביא את האנשים שמדובר עליהם.

אבי מיכאלי: הבאנו 4 מקרים כדוגמה.

אבי מיכאלי: על המכתב ששלחנו קיבלנו תשובה בשבוע שעבר.

אבי מיכאלי: גם במכתב שהוא שלח לנו הוא מתנה התניות כדי לשבת איתנו.

קולט אביטל: זה חמור מאוד.

אבי מיכאלי: כתבתי במכתב שכל רגע שעובר זה לרעת הילדים.

יוסי שריד: אין לי מושג מי סגן ראש העיר, גם מעולם לא שמעתי את שמו, אבל אני לא חושב שסגן ראש העיר הוא כתובת לעניין הזה.

יוסי שריד: זה בכלל לא שייך לסגן העיר.

יוסי שריד: הוא לא סמכות מקצועית.

יוסי שריד: גם לא באים בשם אחרים בעניין זה, אלא כל משפחה צריכה לבוא בשם עצמה.

יוסי שריד: יש פה בכל זאת דברים דיסקרטיים.

אבי מיכאלי: אבל אף אחד לא מטפל בזה.

יוסי שריד: המשפחות צריכות ללכת לוועדת ההשמה.

קולט אביטל: מר קבסה, אם אתה הכתובת, ואנחנו הטלנו עליך בוועדה הזאת לשבת עם 44 משפחות, למה אתה שולח אנשים לכתובת הלא נכונה?

יוסי שריד: תתאר לעצמך שמישהו היה רוצה להביא לשר החינוך את הבעיות הפרטניות.

יוסי שריד: שר החינוך מוסמך לקבוע?

יוסי שריד: עם כל הכבוד לשר החינוך, הוא זה שיחליט?

יוסי שריד: הוא יסתכל על הילדים ויחליט?

יוסי שריד: הוא יגיד שזה כן וזה לא?

יוסי שריד: איזה כללים אלה בכלל?

קולט אביטל: מר קבסה, לא אמרת לנו את כל האמת.

שלמה קבסה: המכתב שלכם נשלח לראש העיר שלנו.

שלמה קבסה: ראש העיר הפנה את המכתב לממונה על החינוך בעיר.

שלמה קבסה: כמו שפה אף אחד לא יורד לפרטים, גם ראש העיר לא יוצר קשר עם כל פקיד אלא יש ממונה על החינוך בעיר.

שלמה קבסה: הוא הפנה את המכתב לממונה על החינוך שהוא מר שפרן.

שלמה קבסה: מר שפרן קרא את המכתב, ראה שיש 43 משפחות.

שלמה קבסה: הוא זה שנכנס לתמונה.

שלמה קבסה: הוא ביקש לקבל את השמות, אבל הם לא ניתנו לו.

יגאל יאסינוב: מה סגן ראש העיר יכול לעזור?

שלמה קבסה: אני כיושב-ראש השמה לוקח על עצמי לטפל בילדים שיש איתם בעיה.

יגאל יאסינוב: תקבע יום שבו תוכל לקבל את כל המשפחות.

מיכאל מלכיאור: אפשר לפתור את העניין של אשקלון.

מיכאל מלכיאור: הבטיח פה שלמה קבסה לקחת על עצמו.

מיכאל מלכיאור: .

קולט אביטל: אבל הוא הבטיח גם פעם שעברה.

מיכאל מלכיאור: מובטח פה שבכל הפגישות יהיו ההורים, יהיה הילד ויהיה נציג של העמותה.

מיכאל מלכיאור: זה מקובל על שלמה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה מקובל על כל הצדדים.

מיכאל מלכיאור: בזה פתרנו את הנושא הפרטני.

אבי מיכאלי: מקובל עלי שנשב ונסיים את הסיפור הזה.

אבי מיכאלי: עם מר קבסה מצאתי שפה משותפת.

אבי מיכאלי: הבעיה היתה עם מר שפרן.

מרינה סולודקין: התעסקתי בנושא הוצאת ילדים מהבית בשגגה.

מרינה סולודקין: אם יש רצון להוציא ילד מהבית או להעביר אותו מבית ספר נורמאלי לחינוך מיוחד, אז המערכת תעשה את זה.

מרינה סולודקין: היא לא מבינה בעיות של שפה, היא לא מבינה בעיות של מנטליות.

מרינה סולודקין: אני לא יכולה לדבר היום על 40 משפחות.

מרינה סולודקין: היו לי כמה תלונות מאשקלון.

מרינה סולודקין: ראיתי שאמא בגלל כל הלחץ של המערכת חלתה במחלת נפש.

מרינה סולודקין: אני לא מדברת על השיטה שהם הציעו.

מרינה סולודקין: למה ללכת לסגן ראש העיר?

מרינה סולודקין: פניתי בנושא הפרטני למשרד החינוך, למחלקת החינוך של עיריית אשקלון, אבל לא ראיתי רצון להבין או לפתור את הבעיות.

שרה רויטר: אני רוצה למחות על כך שיש לנו רפיון.

שרה רויטר: הילדים מאוד חשובים לנו.

יגאל יאסינוב: יש שגיאות.

שרה רויטר: יש שגיאות שצריך לטפל בהן.

שרה רויטר: כל מי שמכיר אותי יודע שכשמגיע לשולחני אני עושה מעשה.

שרה רויטר: יש לנו בחינוך היסודי הקפדה מאוד גדולה על מילוי הטופס של העברה לוועדת השמה.

שרה רויטר: הוא צריך להוכיח שהוא עשה הרבה מאוד דברים לפני שהוא שולח את הילד לוועדת השמה.

שרה רויטר: לפעמים בית ספר פונה לוועדת השמה לא כדי שיוציאו את הילד מבית הספר, אלא כדי שיתנו לו עצות איך לנהוג עם הילד.

מיכאל מלכיאור: לכן מוזר לנו שלא מזמינים את הילד לוועדה.

שרה רויטר: צריך לשקול טוב מאוד אם הילד רוצה ואם הוא מסוגל לעמוד..

מרינה סולודקין: אני מזמינה ילדים לכנסת.

שרה רויטר: אני לא אמרתי לא להזמין, אמרתי להשאיר את זה לרצונו של הילד.

שרה רויטר: לפעמים ילד רוצה, לפעמים ילד לא רוצה.

קולט אביטל: אנחנו לא מבקרים את כל המערכת על כל מה שהיא עושה.

קולט אביטל: יש לנו פה מידע על כך שלפעמים כדי לפתור בעיה של ילד מעבירים אותו לחינוך המיוחד.

קולט אביטל: אני לא צריכה להזמין את הילדים האלה לפה, כי ראיתי אותם במו עיני באשקלון.

קולט אביטל: אנחנו צריכים לטפל במקרים שמגיעים בשגגה לחינוך המיוחד.

סילביה זילברמן: אנחנו נמצא בעיות כאלו בכל הארץ.

סילביה זילברמן: השאלה מתחילה לא כאשר מגיעים לוועדת ההשמה, אלא במשאבים שעומדים לרשות החינוך היסודי כדי להתמודד עם בעיות.

סילביה זילברמן: אני אומרת את זה כי אני עובדת עם קבוצה של פסיכולוגים מאמריקה הלטינית שבאים לעבוד בארץ.

סילביה זילברמן: אני מציעה להשקיע מאמצים באנשים שהם דו-לשוניים, שיכולים לזהות בעיות לשוניות.

סילביה זילברמן: מדובר בבעיות שבשפת האם הן בעיות מאוד קלות, אבל במעבר משפת האם לשפה חדשה הן נהפכות לבעיות מאוד קשות.

סילביה זילברמן: צריך מומחים לזה.

סילביה זילברמן: אפשר לעשות את זה בחינוך היסודי, זאת שאלה של משאבים.

סילביה זילברמן: לתיוג יש השפעה לטווח מאוד ארוך.

סילביה זילברמן: זה יכול להיות חינוך מיוחד, או כל תיוג אחר.

סילביה זילברמן: לכל התיוגים האלה יש השפעה שהיא הרבה מעבר לתקופת החינוך היסודי.

סילביה זילברמן: יש צורך להשקיע משאבים.

קולט אביטל: את יכולה להגיש לנו נייר בנושא הזה?

סילביה זילברמן: כן, אני יכולה.

מיכאל מלכיאור: זה עניין של סידרי עדיפויות בתוך המשאבים הקיימים.

אודי בהט: אני יודע שיש חריצות מאוד גדולה בניסיון לחפש את הנתונים.

אודי בהט: מדובר ב2000 שעות השתלמות להכרת התרבויות השונות, למפגש הבין-תרבותי, להבנת הילד שבא מתרבות אחרת.

אודי בהט: יש מאמצים גדולים והרבה מאוד משאבים להגדלת מספר המגשרים.

אודי בהט: מספר המגשרים גדל.

אודי בהט: המגשרים יושבים בוועדות ההשמה.

אודי בהט: התחילו השנה באוניברסיטאות גם קורסים להוראת עברית כשפה שנייה.

אודי בהט: מתחילה פה להיווצר מערכת לטווח ארוך ולטווח קצר, שעונה בדיוק על הדברים האלה.

אודי בהט: זה דבר שלא נעשה ביום.

אודי בהט: עלינו ב30% במספר המגשרים.

אודי בהט: זה לשנה אחת.

אודי בהט: יש קרוב ל-100 מגשרים לאתיופים.

קולט אביטל: זה המגשרים שלכם?

אודי בהט: הרוב הם שלנו.

קולט אביטל: כמה מגשרים דרושים?

אודי בהט: בסביבות 180 מגשרים.

אודי בהט: ישנם כ-100.

קולט אביטל: 3 הוועדות דורשות משרת החינוך לכלול הוראה מיידית בחוזר המנכ"ל הקרוב שאומרת להזמין לוועדות ההשמה את הילד, את הוריו ואת נציג אותה העלייה בכל דיון, על-מנת להחליט אם הילד הוא בעל צרכים מיוחדים.

קולט אביטל: הוועדות דורשות מהשרה לבחון שנית את הקריטריונים להעברת התלמידים העולים לחינוך המיוחד.

קולט אביטל: אנחנו פונים אליך, מר קבסה, לקיים דיון משותף עם ההורים ועם נציג העלייה.

קולט אביטל: אם יש צורך אתה יכול להיעזר גם בנציג משרד הקליטה.

קולט אביטל: אנחנו מבקשים מכם לחזור אלינו תוך חודש עם תשובות לגבי 43 המקרים.

שלמה קבסה: אפשר לקבל את השמות?

מיכאל מלכיאור: תשבו עם ההורים, הם יתנו לכם את השמות.

יוסי שריד: אני מציע שהאנשים מאותה עלייה יהיו חברים בוועדות ההשמה, לא במעמד של מגשרים.