ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 144, 2004-07-28 08:30

קולט אביטל: בוקר טוב, אדוני סגן השר, אורחים נכבדים, ד"ר קדמן.

קולט אביטל: אנחנו פותחים היום מוקדם את הישיבה כי יש לנו עוד שתי ישיבות נוספות.

קולט אביטל: בוקר טוב חבר הכנסת מלכיאור.

קולט אביטל: ב-7 למרץ קיימנו פה ישיבה בקשר לילדים חסרי מעמד במשפחת העולים.

קולט אביטל: מדברים על פי רוב בילדים שנכנסו לארץ על פי חוק השבות.

קולט אביטל: מדובר לפי מה שאנחנו שמענו באותה ישיבה על בערך תשעים אלף מקרים.

קולט אביטל: להזכיר לכולנו, הילדים האלה, בהיותם חסרי מעמד, אינם זכאים לכל הזכויות שילדים אחרים מקבלים בארץ, לבד זכות אחת.

קולט אביטל: משום שמשרד החינוך הצליח לעקוף את חוסר המעמד שלהם על ידי זה שנתן להם תעודת זהות פיקטיבית, ועל ידי זה הם יכולים להמשיך ללכת לבתי ספר .

קולט אביטל: אבל הילדים האלה לא זו בלבד שרובם סובלים מכך שההורים עזבו אותם או שההורים נפרדו, או שהם נמצאים פה לבד בארץ כתוצאה מסיבה זו או אחרת, אגב, חלק מהילדים האלה גם נכנסו לארץ במסגרת תוכניות שונות שאנחנו הבאנו אותם, תוכניות כמו נעלה ואחרות.

קולט אביטל: אז לא מספיק שהם נותרו לבד, בסופו של דבר הם מועמדים לא פעם לגירוש וכולי.

קולט אביטל: אנחנו אז פנינו למשרד הפנים ודרשנו כמה תשובות, שעד עצם היום הזה לא קיבלנו אותן.

קולט אביטל: אני רוצה להזכיר מה היו החלטות הוועדה.

קולט אביטל: אנחנו פנינו לשר הפנים וקראנו לו: 1 - להפעיל את סמכותו המוקנית לו בחוק האזרחות, סעיף 9(א), להעניק לקטין אזרחות לפי בקשת הוריו.

קולט אביטל: 2 –פנינו אליו לפעול על פי חוק האזרחות סעיף 8(ב) להקנות אזרחות לילד, אלא אם כן הצהיר אחד מהורי הילד שאין ברצונו שבנו יתאזרח.

קולט אביטל: 3 –פנינו למשרד הפנים וביקשנו לקבל פירוט המקרים בהם השר הפעיל את סמכותו.

קולט אביטל: ביקשנו לדעת מה סך הכל הילדים חסרי המעמד בארץ.

קולט אביטל: אנחנו אז ידענו על תשעים אלף ילדים בקטגוריה הזו.

קולט אביטל: זה אגב, לא מתייחס לסך הכל של מאה ארבעים אלף ילדים שידענו אז שהם חסרי מעמד, שחלקם הם ילדי עובדי זרים.

קולט אביטל: הוועדה הזאת לא התעסקה בנושא של העובדים הזרים.

קולט אביטל: אנחנו מצטמצמים כאן לילדים שנכנסים תחת הכותרת של כניסה לארץ תחת חוק השבות או חוק האזרחות.

קולט אביטל: זאת הפנייה שלנו.

קולט אביטל: עיתון "הארץ" פנה למשרד הפנים.

קולט אביטל: אני יודעת שבמשרד הפנים נאמר שאין דבר כזה תשעים אלף.

קולט אביטל: מאז אותה ישיבה ועד היום לשמונים אלף ילדים מצאו פתרון.

קולט אביטל: אם הדבר נכון, אז אני חושבת שמגיע פרס של התנהגות טובה למשרד הפנים על מציאת פתרון תוך פחות משלושה חודשים לשמונים אלף ילדים.

קולט אביטל: אם אכן נשארו רק עשרת אלפים ילדים חסרי מעמד בארץ גם זה מיותר, אבל לפחות תהיה בכך התקדמות.

קולט אביטל: אנחנו קודם כל התכנסנו כאן כדי לבדוק את המצב לאשורו, וכדי לבדוק שלושה חודשים יותר מאוחר מה נעשה, והחלק השני של הישיבה יתייחס לחוק המוצע של חבר הכנסת כחלון, ואולי אני אגיד את זה בלשון הכי פשוטה שאפשר.

קולט אביטל: הכוונה שלנו לעשות לחוק הזה, ודאי לסעיף שחל על עולים שבאים מרוסיה, לעשות לסעיף הזה סיכול ממוקד.

קולט אביטל: זאת לפחות הכוונה שלנו כחברי כנסת.

קולט אביטל: ואנחנו פה, לפחות הוועדה הזאת, תשתמש בכל הכלים שברשותה כדי שהסעיף הרלבנטי בחוק, ואני אקריא אותו, לא יקום ולא יהיה.

קולט אביטל: אז אנחנו רוצים קודם כל לפתוח את הישיבה הזאת.

קולט אביטל: אני אבקש מחברי, חבר הכנסת מלכיאור, להוסיף כמה מילים, לפחות בנושא שאנחנו דיברנו עליו, על כל נושא שהוא בעצם רוצה.

קולט אביטל: ונפנה ישר למשרד הפנים לקבל התייחסות.

מיכאל מלכיאור: אני רק אוסיף שמבחינת הוועדה לזכויות הילד כל הדברים שיושבת ראש ועדת הקליטה אמרה הם דברים נכונים וחשובים גם מבחינתנו.

מיכאל מלכיאור: רק לנו מעניין גם הנושא של הילדים של העובדים הזרים, ואנחנו אכן גם טיפלנו בזה וגם קיבלנו החלטות בנושא של הילדים הזרים, אז אני רק מרחיב את הטיפול גם של הוועדה המשותפת, שנוכל לטפל גם בילדים של העובדים הזרים.

מיכאל מלכיאור: שאלה אחת יש לי.

מיכאל מלכיאור: כשאת אומרת שנעשה סיכול ממוקד , הוועדה הזאת קיבלה את הטיפול בחוק?

קולט אביטל: לא.

קולט אביטל: הוועדה הזאת לא.

קולט אביטל: אבל הוועדה הזאת כוועדה יכולה לקבל החלטה ולהילחם.

קולט אביטל: יש לה זכות להתייחס.

קולט אביטל: אנחנו, לצערנו, החוק הזה לא יגיע אלינו, אני מניחה שהוא יגיע לוועדת הפנים.

קולט אביטל: ואם יש צורך נעשה ישיבה משותפת עם ועדת הפנים.

מיכאל מלכיאור: אני אומר מצד הוועדה לזכויות הילד, כל מה שאת אמרת חל גם לגבינו.

קולט אביטל: אדוני סגן שר הפנים, האם אתה רוצה להתייחס לשני הנושאים?

קולט אביטל: לאחד מן הנושאים?

ויקטור בריילובסקי: לגבי הנושא הראשון, לגבי ילדים, אני חושב שיש פה עובדת משרד הפנים, מיכל יוספוב, שיש לה כל הנתונים והיא יכולה לתת.

ויקטור בריילובסקי: בגלל זה אני מוכן להתייחס לנושא שתיים, לחוק של כחלון.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שזה לא חיסול ממוקד אלא זה חיסול גלובלי.

ויקטור בריילובסקי: ולמה זה כך?

ויקטור בריילובסקי: יש פה כמה נקודות שמתייחסות בדיוק לוועדה של העולים.

ויקטור בריילובסקי: דבר ראשון, אנחנו יודעים, וזו תופעה מאוד עצובה, שפה בארץ יש, אני חושב, יש כמה מאות אולי כמה אלפים, אין לי נתונים מדויקים, עולים קשישים שבאו לפה כמו תיירים, באו לפה בתקווה לקבל איזה שהוא סטטוס, לחיות עם משפחה, והם עוזרים למשפחה להתגבר על כל הקושי של העלייה.

ויקטור בריילובסקי: ועכשיו מה אנחנו רואים?

ויקטור בריילובסקי: אנחנו במשרד הפנים מנסים לתת סטטוס לאנשים כאלה.

ויקטור בריילובסקי: בפעם הראשונה קיבלנו סירוב מוועדת שרים.

ויקטור בריילובסקי: עכשיו השר פורז שלח ערעור לממשלה, ויש לנו תקווה לתת סטטוס לדברים כאלה.

ויקטור בריילובסקי: אבל מה כתוב פה?

ויקטור בריילובסקי: אם מישהו היה פה יותר משישה חודשים אין לו בכלל שום תקווה, בגלל שהוא רק אחרי עשר שנים אפשר לדבר על משהו.

ויקטור בריילובסקי: זאת אומרת, אנשים כאלה יהיו בלי שום תקווה לקבל סטטוס איזה שהוא פה בארץ.

מיכאל מלכיאור: זה בעצם חוק של חיסול ממוקד של משרד הפנים.

קולט אביטל: דרך אגב, אתה בוודאי ער לזה שהצעת החוק הזו מגבילה את סמכויותיו של שר הפנים בצורה משמעותית.

קולט אביטל: ושר הפנים לא היה בארץ כשעברה הצעת החוק.

קולט אביטל: אבל אנחנו כולנו הופתענו, ואני אומרת את זה בלשון המעטה, אני אומרת את זה לפרוטוקול, ששר המשפטים, ראש התנועה שלכם, קיבל את הצעת החוק הזה, וסמך את ידיו על הצעת החוק הזו.

קולט אביטל: איך הדבר הזה אפשרי?

קולט אביטל: איך אתה מסביר דבר כזה?

ויקטור בריילובסקי: זה אני יכול לברר סיטואציה בוועדת שרים, הוא הצביע נגד החוק הזה והוא לא הצליח.

ויקטור בריילובסקי: ובגלל משמעת קואליציונית הוא היה צריך להצביע בעד.

ויקטור בריילובסקי: אבל כל הסיעה שלנו לא הצביעה בעד.

ויקטור בריילובסקי: ואני רוצה לומר שאני קיבלתי הבטחה משר המשפטים ומשר הפנים שהחוק הזה לא יעבור בצורה כזאת, ולא יהיה שום פגע לעולים חדשים ולמשפחות של עולים חדשים.

קולט אביטל: דרך אגב, אני רוצה להגיד, ואני חושבת שחובתי להגיד את זה למען הפרוטוקול.

קולט אביטל: בישיבה הזאת אני מתייחסת לאותו סעיף בחוק שפשוט הוא גזר דין מוות להרבה מאוד עולים, כולל ילדים, אבל זה עדיין לא אומר שאני מקבלת את יתר הסעיפים של החוק.

קולט אביטל: אני בוועדה הזאת לא מתייחסת לזה.

קולט אביטל: אבל גם מה שמתייחס לאיחוד משפחות מהמגזר הערבי לא מקובל עלי.

קולט אביטל: אני רק רוצה שנבין שאנחנו בוועדה הזאת מתייחסים רק להצעת הסעיף הזה.

ויקטור בריילובסקי: אבל יש עוד סעיף.

ויקטור בריילובסקי: עוד סעיף שגם כן מכה קשה לעולים חדשים.

ויקטור בריילובסקי: אם יש ילד מנישואים קודמים והוא בא לארץ והוא קיבל סטטוס איזה שהוא והוא שירת בצבא, ואחרי שנה של שירות בצבא או שנה וחצי עכשיו, אני חושב אחרי שנה, הוא יכול להביא הורה שני, על פי החלטה של וועדת שרים.

ויקטור בריילובסקי: אבל החוק הזה לא נותן אפשרות כזאת, בגלל שהוא קיבל סטטוס, בגלל שאמא שלו קיבלה סטטוס, בגלל שהיא אישה של זכאי חוק השבות, אז הוא עכשיו לא יכול לקבל סטטוס להורה השני, למרות שהוא שירת בצבא.

ויקטור בריילובסקי: זה גם כן מכה קשה.

ויקטור בריילובסקי: זאת אומרת, שזה חוק אנטי עלייה.

ויקטור בריילובסקי: חוק נגד עלייה.

ויקטור בריילובסקי: אני פשוט לא יכול לתאר איך זה יכול להיות.

ויקטור בריילובסקי: אנחנו מדברים על מיליון עולים חדשים - -

קולט אביטל: מי זה אנחנו?

קולט אביטל: ראש הממשלה מדבר.

קולט אביטל: מה הוא עושה למען זה, הקואליציה אחרי שהוא מדבר על עלייה, מחזקת את ידיו של אדם שמחוקק חוק מבלי להבין מה הוא עושה?

ויקטור בריילובסקי: ראש הממשלה מעוניין.

ויקטור בריילובסקי: גם אנחנו מעונינים.

ויקטור בריילובסקי: אולי הוא לא הבין מה הוא עושה.

קולט אביטל: אבל מה השיקול של הקואליציה, שרוצה להביא עליה, איזה שיקול יש לקואליציה לתמוך בהצעת חוק כזו?

קולט אביטל: אגב, אני מנסה היום להעלות בכנסת חוק למען עולים, חוק שמעודד שכר דירה בשביל עולים, והקואליציה מצביעה נגד.

קולט אביטל: כן.

קולט אביטל: ועדת השרים החליטה לא לתמוך בהצעת החוק הזאת.

קולט אביטל: אני לא יכולה להבין את הדבר הזה.

קולט אביטל: יש גבול לצביעות בדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: אני רק רוצה לסגן השר ידידי, ויקטור, אתה פה מייצג את הממשלה.

מיכאל מלכיאור: אתה לא באופוזיציה.

ויקטור בריילובסקי: כרגע לא.

ויקטור בריילובסקי: מיכאל מלכיאור, כרגע לא.

ויקטור בריילובסקי: אבל זה שיח חרשים פה.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב.

ויקטור בריילובסקי: אתה הרי לא הצבעת נגד החוק הזה.

ויקטור בריילובסקי: אז תסביר לנו למה לא הצבעת נגד.

ויקטור בריילובסקי: אני לא הצבעתי נגד בגלל שאני לא רציתי להיות נגד משמעת קואליציונית.

מיכאל מלכיאור: אבל אתם נתתם אז לזה לעבור, כי אחרת זה לא היה עובר.

ויקטור בריילובסקי: לא.

ויקטור בריילובסקי: זה רק קריאה טרומית.

ויקטור בריילובסקי: זאת אומרת, שאני קיבלתי הבטחות - - -

קולט אביטל: לי לא נותנים להעביר חוקים למען העלייה בקריאה טרומית.

קולט אביטל: למען העלייה! כשאין היום שמונים ותשעה אלף איש, לפי סטטיסטיקה רשמית, לא יכולים לשלם משכנתא.

קולט אביטל: היום עולה הצעת חוק לאפשר לאנשים לבנות בתים כדי להשכיר אותם בשכירות זולה.

קולט אביטל: זה היה חוק שהציע מאיר שטרית בכנסת הקודמת.

קולט אביטל: ראש המפלגה שלך הצביע נגד הצעת החוק הזו, והצעת החוק הזו היום עולה למרות התנגדות הקואליציה, זה חוק למען העלייה, ואתם מצביעים נגד.

קולט אביטל: מה קרה לכם?

ויקטור בריילובסקי: יש כל מיני נימוקים.

ויקטור בריילובסקי: יש נימוקים כלכליים.

ויקטור בריילובסקי: זאת אומרת, כאשר ממשלה מצביעה בעד או נגד איזה שהיא הצעת חוק - - -

קולט אביטל: אז איך אתם תביאו מיליון עולים?

קולט אביטל: איפה תשכנו אותם?

ויקטור בריילובסקי: נו, כרגע אני לא רואה באופן מיליון עולים.

ויקטור בריילובסקי: אני לא רואה באופן מספרים יותר קטנים.

קולט אביטל: אז בואו נגיד את זה מההתחלה שכל הסיפור הזה היה בדותא.

ויקטור בריילובסקי: מה שאני עוד רוצה - - -

קולט אביטל: ואתם יודעים למה?

קולט אביטל: משום שאין פה דיור, ואין פה עבודה.

קולט אביטל: אז לפחות תתנו לאנשים איזה אופציה של דיור בארץ.

ויקטור בריילובסקי: אני רוצה להמשיך מנקודה שאני סיימתי.

ויקטור בריילובסקי: אני רוצה לומר, לגבי אותם מיליון עולים, מה הסיטואציה עכשיו בברית המועצות לשעבר.

ויקטור בריילובסקי: יש בערך בסביבת מיליון זכאי חוק השבות.

ויקטור בריילובסקי: אבל שבעים אחוז מהמשפחות האלה הן משפחות מעורבות.

ויקטור בריילובסקי: זאת אומרת, או שאנחנו מוכנים לקבל משפחות מעורבות, עם כל מה שיוצא מזה, או שלא תהיה שום עלייה מברית המועצות לשעבר.

ויקטור בריילובסקי: נקודה.

ויקטור בריילובסקי: וזה דבר מאוד פשוט.

ויקטור בריילובסקי: ואני אמרתי ככה לראש הממשלה, וגם מראש הממשלה אני לא קיבלתי תשובה, שזה המצב.

ויקטור בריילובסקי: אולי אפשר לדבר על איזו שהיא עלייה מצרפת.

ויקטור בריילובסקי: אני זוכר, לפני שנתיים אנחנו דיברנו על עלייה גדולה מארגנטינה.

ויקטור בריילובסקי: ומה קרה בסופו של דבר?

ויקטור בריילובסקי: כולנו יודעים.

קריאה: ירידה גדולה מארגנטינה.

ויקטור בריילובסקי: כן.

ויקטור בריילובסקי: עכשיו אנחנו מדברים על עלייה גדולה מצרפת.

ויקטור בריילובסקי: מה יהיה מזה?

ויקטור בריילובסקי: גם כן כל אחד יכול לחשב.

ויקטור בריילובסקי: אז אם הצעות חוק כאלה, עם חוקים כאלה, שבדיוק מכה קשה במשפחות מעורבות ובסביבה של משפחות מעורבות, אין שום אפשרות לקבל עלייה.

ויקטור בריילובסקי: אפילו אם יש אנשים שרוצים לעשות עלייה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: ד"ר קדמן, אנחנו רוצים לקצר את הישיבה הזאת כי לכם יש ישיבה נוספת נפרדת של הוועדה למעמד הילד וזאת ישיבה משותפת.

קולט אביטל: מה שאני מציעה זה שאנחנו נקבל עכשיו ממשרד הפנים התייחסות להחלטות של הוועדה הקודמת.

קולט אביטל: אני מבינה שיועץ השר נמצא אתנו כאן.

קולט אביטל: אני יודעת שאנחנו גם אמורים לקבל נתונים.

קולט אביטל: האם יש נתונים למשרד הפנים?

קולט אביטל: על כמה ילדים ללא מעמד נותרו, ומה נעשה מאז הישיבה הקודמת כדי להעניק להם מעמד.

יצחק קדמן: גבירתי, אם אפשר רק לשאול שאלה שהוא יוכל להתייחס אליה.

יצחק קדמן: כי את לא הזכרת נקודה אחת.

קולט אביטל: בחוק?

יצחק קדמן: לא.

יצחק קדמן: בנושא הראשון שהעלית.

קולט אביטל: אבל הוא לא התייחס לנושא הראשון.

יצחק קדמן: יועץ השר בטח יתייחס.

יצחק קדמן: בעקבות הישיבה הקודמת שהיתה במרץ, אני רוצה להזכיר, עברו כבר חמישה חודשים, אחת ההחלטות היתה לבקש מראש מינהל האוכלוסין שייפגש אתנו כדי לבדוק מקרים ספציפיים של ילדים שכבר נמצאים בארץ ושאין להם שום מעמד.

יצחק קדמן: אחרי פניות חוזרות ונשנות של הוועדה אנחנו נפגשנו עם ראש מינהל האוכלוסין.

יצחק קדמן: בעקבות הפגישה הגשנו רשימה ראשונית של מקרים שאנחנו מטפלים בהם, חלקם הרבה מאוד זמן, של ילדים שנמצאים פה חסרי כל מעמד.

יצחק קדמן: עברו שלושה חודשים וחרף תזכורות בלתי פוסקות גם מצדנו וגם מצד הוועדה, למשרד הפנים יש לו שיטה.

יצחק קדמן: הוא פשוט לא עונה.

יצחק קדמן: אדוני סגן השר, לפני שמאשימים את כל העולם, תענו לפניות.

יצחק קדמן: זה עניין של נימוס אלמנטרי וחובה מינהלית.

יצחק קדמן: שלושה חודשים אנחנו כותבים לכם, ולא מקבלים תשובה, אפילו לא מכתבכם התקבל, תשובה בדרך.

יצחק קדמן: כלום.

יצחק קדמן: כלום.

יצחק קדמן: העלינו שורה של מקרים, כולל יש מאז מקרים חדשים של ילדים שפשוט המשרד שלכם מתעלל בהם.

יצחק קדמן: "לא ניתן לאשר את בקשתך".

יצחק קדמן: זה ילד שכבר לומד שנה בארץ, והוא הבן שלה, והיא נמצאת פה כחוק.

יצחק קדמן: "עליו לעזוב את הארץ ולהגיע בעתיד לביקורים נוספים".

יצחק קדמן: זה ילד בן שלוש עשרה.

יצחק קדמן: הם שולחים אותו, לאן?

יצחק קדמן: ויגיע להבא לביקורים נוספים!! משרד החוץ ישלח אותו.

יצחק קדמן: בקיצור, מה שאני מבקש לדעת, למה עד היום, שלושה חודשים אחרי שכתבנו את המכתב, ארבעה חודשים לאחר שהתקיימה הפגישה, לא קיבלנו שום תשובה לפנייה שלנו, וגם הוועדה לא קיבלה שום פנייה.

יצחק קדמן: אם זה נכון, הייתי מבקש ממשרד הפנים לציין בדיוק לאיזה ארצות הם חזרו וכמה מהם קיבלו איזה מעמד.

יצחק קדמן: שלא יזרקו לנו סתם מספרים באוויר.

ויקטור בריילובסקי: עכשיו, מה שאני יכול לענות, דבר ראשון: משרד הפנים זה ארגון מאוד גדול.

ויקטור בריילובסקי: ואם אתם פונים למשל למר הרצל גדז,אני כסגן שר לא יכול לדעת שאתם פונים.

חנה דשבסקי: לפני שפנינו למר הרצל גדז פנינו ללשכתך.

חנה דשבסקי: אני בקשר רציף, הייתי אומרת, עם מנכ"ל לשכתך, ושום תשובה ברורה לא קיבלתי לגבי שום מקרה אחד, על אותם מקרים בדיוק.

מיכאל מלכיאור: כי הרצל גדז גם לא עונה ללשכת סגן השר.

חנה דשבסקי: אז אני מצטערת מאוד.

ויקטור בריילובסקי: חוץ מזה יש בעיה מאוד עקרונית.

מיכאל מלכיאור: הבעיה העקרונית שאתם צריכים לספר מי מנהל את משרד הפנים.

מיכאל מלכיאור: לא שזה ארגון גדול השאלה מי לקח אחריות.

ויקטור בריילובסקי: אני רוצה לומר, יש בדברים של משרד הפנים נקודה מאוד ספציפית שבשביל להביא ילד פה לארץ, אם זה ילד מנישואים קודמים, צריך להוכיח ששנתיים אחרונות הילד גר יחד עם אמא.

ויקטור בריילובסקי: ונגד זה אנחנו עשינו מלחמה.

ויקטור בריילובסקי: אבל בשלב ראשון של המלחמה אנחנו לא הצלחנו.

ויקטור בריילובסקי: היתה ועדת שרים ולא נתנו לנו אפשרות לחסל את הנקודה הזאת.

ויקטור בריילובסקי: מה זאת אומרת?

ויקטור בריילובסקי: שבן אדם צריך להביא איזה שהוא מסמך מרוסיה, מאוקראינה, שבשנתיים האחרונות הילד גר יחד עם אמא.

ויקטור בריילובסקי: בהרבה מקרים זה לא ככה.

יצחק קדמן: ממי?

יצחק קדמן: מהשכנים?

יצחק קדמן: מוועד הבית?

ויקטור בריילובסקי: מוועד הבית למשל.

ויקטור בריילובסקי: יש הכל ברוסיה.

ויקטור בריילובסקי: אני לא ידיד גדול של הרצל גדז, זאת אומרת שאני לא אחראי על מה שהוא אמר.

ויקטור בריילובסקי: אבל אני יכול לומר שאם אתם תומכים במאמצים של משרד הפנים לבטל את הדרישה של שנתיים,

ויקטור בריילובסקי: אנחנו מאוד מודים לכם וזה מאוד חשוב.

ויקטור בריילובסקי: בגלל שזה עכשיו דבר שאנחנו צריכים להתגבר עליו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו תומכים.

מיכאל מלכיאור: אתה בטוח שזה גם מנוגד לאמנה לזכויות הילד.

אלי ורון: לגבי הנתונים, אני תכף אבקש מהגברת מיכל יוספוב להסביר את הנתונים הנכונים, שהמספרים הם אינם תשעים אלף.

אלי ורון: וגם בהם כשמדובר על ילדים ללא מעמד, לא כולם בהכרח מה שאתם קוראים ילדים של עולים, ולכן המספרים הם הרבה יותר נמוכים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מטפלים גם בשאלה של ילדים של עובדים זרים.

אלי ורון: כרגע דובר פה על ילדי עולים.

אלי ורון: וגם כאן בואו נחלק למשל בין ילדי עולים,דהיינו, מישהו שעלה בחוק השבות כעולה,לבין ילד של מישהו שהוא לא זכאי חוק שבות והוא לא זכאי לעלייה, אלא עלה לפה כלא יהודי, התחתן עם בן זוג ישראלי, ומדובר בילדים מנישואים קודמים שאין להם שום שייכות לחוק השבות וצריך למצוא איזו שהיא שיטה לצורך מעמד.

אלי ורון: אם יהדותם אינה מוטלת בספק אז איך זה יכול להיות?

אלי ורון: קשה לי להאמין, סליחה.

אלי ורון: זו זכותם.

אלי ורון: אני הייתי פשוט להגיד ליושבת הראש, בואו נעשה רגע סדר בין מקרים שנופלים בין כיסאות והם נדירים, גם אם עושים מהם דגל, לבין כללים וחוקים.

אלי ורון: מי שיהודי וזכאי לבוא על פי חוק השבות, יבוא ויישאר פה, ולא משנה באיזו מסגרת הגיע.

יצחק קדמן: הדברים לא נכונים.

אלי ורון: סליחה, ד"ר קדמן, תראה.

אלי ורון: יש חוקים מסוימים שכל עוד הם לא שונו הם בתוקף גם אם הם לא מוצאים חן בעיני מישהו כזה או אחר.

אלי ורון: אז ברשותך רק הערה לדבריך.

אלי ורון: אם הגיעה לפה מישהי עם ילד שאינו זכאי שבות ואינו זכאי לאזרחות, לבוא ולומר, משום שזה החוק הקיים, שברוב תמימותה ניסתה להסדיר את מעמדו, אני הייתי מצפה ממך שתפעל שכל בן אדם שיושב במדינה מסוימת יסדיר את מעמדו.

אלי ורון: למה ברוב תמימותה?

אלי ורון: אני חושב שהיא בסך הכל אזרחית שומרת חוק שבאה לנסות לסדר את מעמדו של ילדה.

יצחק קדמן: אם הוא לא היתה פונה למשרד הפנים לא היו כותבים לה תשלחי את הילד מפה.

יצחק קדמן: לכן ברוב תמימותה.

אלי ורון: ואם היא לא היתה פונה, אז הוא היה שוהה פה לא חוקי,וזה היה על ראשה.

אלי ורון: אתה רוצה לעודד את זה?

אלי ורון: אתה מוזמן.

יצחק קדמן: אני רוצה שאתם תדאגו שילד כזה שכבר שנה וחצי נמצא בבית ספר, ואין לו קרובי משפחה וזה האמא שלו, שתדאגו שהוא יישב פה כדין.

אלי ורון: מצוין.

אלי ורון: מי שיגיע בדין יישב בדין, מי שיגיע לא בדין נמצא לו פתרונות הומניטריים, או שהוא לא יישב בדין.

אלי ורון: אני אענה לך על זה בשתי רמות.

אלי ורון: אני לא רוצה להחזיר אף אחד לשום מקום.

אלי ורון: אני רוצה לענות לך בשתי רמות.

אלי ורון: רמה מסוימת אומרת שיש למצוא פתרון לנושא של הקניית מעמד לזכאי שבות ובני זוג לשבות כאשר, מה לעשות, כמו כל חוק בשלב מסוים הוא נגמר.

אלי ורון: זאת אומרת, אם החוק היה מדבר רק על יהודים, היו שואלים, רגע, מה עם בנים של יהודים?

אלי ורון: אם היה נגמר בבנים של יהודים, היו שואלים: מה עם הנכדים של היהודים?

אלי ורון: וכשהוא נגמר בנכדים של היהודים, שואלים גם מה עם נינים של יהודים.

מיכאל מלכיאור: אבל זה כשיש תביעה של הצד השני.

אלי ורון: נכון.

אלי ורון: אבל מדובר על ילד להורה ששניהם זכאי שבות.

אלי ורון: אתם מדברים על מקרים שבהם אחד ההורים לא זכאי.

אלי ורון: לכן יש כאן

אלי ורון: מקרה אחר לגמרי שלא נוגע בכלל לחוק השבות.

אלי ורון: צריך למצוא לו פתרון לפי חוק האזרחות.

קריאה: ההורה שהוא לא אזרח, הוא לא יכול להתנגד בכתב?

אלי ורון: הנקודה העיקרית למעשה בעניין הזה היא שחובה עלינו באמת למצוא, על בסיס הומניטרי, לא על בסיס חוק השבות או אחר, פתרון לילדים שאין לאן להחזיר אותם ואין לאן שהם יחזרו.

אלי ורון: אנחנו חייבים למצוא פתרון על בסיס הומניטרי.

אלי ורון: זה באמת החובות מבחינת האמנה לזכויות הילד וכולי.

אלי ורון: למצוא פתרון לילד שלא יישאר ללא כל אחריות.

אלי ורון: זה עדיין לא אומר שהוא לא במסגרת חוק מסוים.

אלי ורון: תכף אנחנו נעשה את המספרים האלה.

אלי ורון: אני רק רוצה לבוא ולומר, אני בהחלט לא מאמין שזאת שיטה, גם אם התשובה היא שלילית, לא לענות עליה בינתיים.

אלי ורון: ואני מאוד מצטער ומתנצל בשם מנהל האוכלוסין אם הד"ר קדמן לא קיבל תשובות, ולא משנה מהן, אבל הוא היה אמור לקבל אותן.

אלי ורון: ואנחנו מקווים שדברים ייראו מעט אחרת בזמן הקרוב.

אלי ורון: גבירתי יושבת הראש, לפחות באותם המקומות שאנחנו קיבלנו תשובות ממנהלת הוועדה בכמה נקודות, כולל הנקודה מדוע מנהל מינהל האוכלוסין לא פוגש את מר קדמן וכולי, אנחנו ענינו על המכתבים אלינו.

אלי ורון: מה שלא פירט השר זה אותם המקרים הספציפיים השמיים שבהם - - -

מיכאל מלכיאור: אני יכול רק לשאול לפני שנקבל את הנתונים.

מיכאל מלכיאור: האם מה שאתה אומר פה זה התחייבות מצדכם שבמקרים האלה שלילד אין לאן לשלוח, והוא נמצא פה עם הורה, וזה לא איזה חסד שעושים, לפי האמנה הבינלאומית לזכויות הילד, וודאי וודאי שהוא צריך להיות פה עם ההורה שלו, שבמקרים האלה לא תתקבלנה יותר תשובות כמו הדוגמה שד"ר קדמן הביא עכשיו?

אלי ורון: אני לא יכול לתת התחייבות כוללת מאחר ואני לא יודע איך יוגדרו אותם מקרים ומה יעמוד במסגרת החוק או לא במסגרת החוק מבחינת לתת לו מעמד.

אלי ורון: ודאי שיש הבדל אם הוא הגיע עם הורה אחד ויש לו הורה אחר במקום מוצאו,

מיכאל מלכיאור: לא, אין חוק כזה שנגד.

מיכאל מלכיאור: אין חוק.

מיכאל מלכיאור: שאם הוא לא פה שנתיים או מה.

מיכאל מלכיאור: זה לא חוק.

אלי ורון: את הנוהל הזה של השנתיים אנחנו פעלנו במסגרת ועדת שרים לענייני מינהל אוכלוסין, להסיר אותו.

אלי ורון: לצערנו, מאחר ושר הפנים או כל אחד בוועדת השרים למנהל האוכלוסין - - -

מיכאל מלכיאור: כן, אבל יש לשר הפנים את הזכויות שמוקנות לו מבחינת החוק - - -

אלי ורון: כן, אבל אז, סליחה, אני רק אענה על זה ואני אסכם את העניין הזה.

יגאל יאסינוב: אני פשוט רוצה להוסיף.

יגאל יאסינוב: מה שחברי חבר הכנסת מלכיאור רצה להגיד, שכל מה שלא אסור מותר.

יגאל יאסינוב: זאת אומרת, אמרת אין חוק בעד ואין חוק נגד.

יגאל יאסינוב: כל מה שלא מוגדר בחוק כאסור צריך להיות מותר.

מיכאל מלכיאור: יש אמנה שמחייבת.

יגאל יאסינוב: ואז, כשמדינת ישראל חתמה את האמנות, ופה יש אמנה מסוימת בינלאומית שחתמנו עליה, התחייבנו, וזו האמנה לזכויות הילד.

יגאל יאסינוב: ואז פה יש חוק, כי האמנה בשבילנו היא חוק שמחייב אותנו לפעול לפי האמנה הזאת.

יגאל יאסינוב: ואז, אני חושב שמה שרצה להגיד חבר הכנסת מלכיאור, שאם אתם מוכנים לפעול במקרה לפי החוק,

יגאל יאסינוב: אם הם מוכנים ואם הם יעשו כך - - -

יגאל יאסינוב: מחויבים.

יגאל יאסינוב: מחויבים.

יגאל יאסינוב: אני מתקן את זה.

יגאל יאסינוב: מחויבים.

יגאל יאסינוב: אני תיקנתי את עצמי.

יגאל יאסינוב: מצטער.

יגאל יאסינוב: אני הבנתי שהשאלה היא כך.

אלי ורון: הטענות נגדנו והעתירות שמוגשות חדשות לבקרים לבג"צ נגדנו נוגעות לאותם הדברים שנופלים בין חוק לבין חוק.

אלי ורון: רק לענות על מה שאמרת.

אלי ורון: אם חוק שבות למשל אומר שהזכות לעלות לישראל היא ליהודי, בן ליהודי ונכד ליהודי, והחוק לא אומר מפורשות נין ליהודי לא, זה לא אומר שנין יהודי כן, כי חוק השבות הגדיר מי כן.

יגאל יאסינוב: פה מקרה אחר לחלוטין.

יגאל יאסינוב: פה משהו אחר.

יגאל יאסינוב: אין לאן לשלוח את הילד.

יגאל יאסינוב: והמקרים האלה, מדברים על מקרים ספציפיים.

יגאל יאסינוב: אין, אין משפחה אחרת.

יגאל יאסינוב: אי אפשר עכשיו לעשות שיבוט של אמא או אבא ולהעביר אותו לשם.

יגאל יאסינוב: הילד צריך להיות עם משפחה, והמשפחה שלו פה.

אלי ורון: אני יכול לומר רק דבר אחד, שההנחיה שניתנה על ידי השר ועל ידי סגן השר, גם מנהל מינהל האוכלוסין הרצל גדז וגם מנהל מינהל האוכלוסין החדש שיבוא עכשיו במקומו, מר ששי קציר, שמתחיל את תפקידו בראשון לאוגוסט, זאת הסיבה שמר גדז עדיין שם, בראשון באוגוסט מר גדז עובר לנהל את מחוז הצפון של משרד הפנים ומר ששי קציר תופס את תפקידו הלא קל והמורכב, ואני בשם השר וכולנו מאחל לו הרבה הצלחה.

אלי ורון: ההנחיה היא, כמובן, שבאותם המקרים שמתעוררת בעיה הומניטרית וניתן למצוא לה פתרון במסגרת החוק, הפתרון ייעשה מבחינת לקולא ולא לחומרה.

אלי ורון: זאת ההוראה, וההוראה תעבור גם הלאה.

יצחק קדמן: זה לא עובד.

יצחק קדמן: אתה פגשת כבר את מנהל מינהל האוכלוסין החדש?

אלי ורון: עוד לא.

יצחק קדמן: עכשיו בטח אני אחכה עוד חמישה חודשים לפני שאני אפגוש אותו.

יצחק קדמן: שישים ושלוש אלף חמש מאות תשעים וארבע.

מיכל יספוב: הנתונים שיש לך פה זה נתונים שאנחנו פילחנו את הקובץ שנמצא אצלנו במרשם האוכלוסין.

מיכל יספוב: מה שקורה, הנתונים האלה זה לגבי כל אותם תיירים שנכנסו לארץ כשהם קטינים.

מיכל יספוב: אין לנו בנתונים האלה פילוח שאני יכולה להגיד לך שהילדים האלה מדובר בחוק השבות שחל עליהם, וכאלה שחוק השבות לא חל עליהם.

מיכל יספוב: כי כשבן אדם נכנס לארץ, אנחנו לא מפשפשים ושואלים אם אתה יהודי או לא יהודי ומעדכנים את המערכת.

מיכל יספוב: הוא נכנס לארץ, הפרטים הבסיסיים שיש לנו זה לגבי שנת הלידה, שם משפחה, שם פרטי, מספר דרכון ותאריך הכניסה לארץ.

מיכל יספוב: ואיזה רישיון הוא מקבל בעת הכניסה שלו לארץ.

מיכל יספוב: אם נצטרך לעשות את הפילוח מי חוק השבות חל עליו ומילא, זה לעולם לא נגיע לתוצאה האמיתית.

מיכל יספוב: כי אנחנו לא יודעים בגבול מי חוק השבות חל עליו ומי לא חל עליו.

מיכל יוספוב: העשרת אלפים איש שאת מדברת עליהם זה המקרים של ילדים קטינים שנולדו פה בארץ, 11,590.

מיכל יוספוב: אלה שנולדו פה בארץ.

מיכל יוספוב: על זה אנחנו יכולים להגיד לכם בוודאות, כי זה נתונים שאנחנו מקבלים מבתי החולים.

מיכל יוספוב: זה ילדים שנולדו פה בארץ.

מיכל יוספוב: ואין להם מעמד.

מיכל יוספוב: זה בעקבות בקשה שביקשנו לגבי ילדים של עובדים זרים.

מיכל יוספוב: כן.

מיכל יוספוב: אבל זה הנתונים שיש לי ביד.

מיכל יוספוב: אני לא יודעת מאיפה הוצאתם את הנתונים של עשרת אלפים.

מיכל יוספוב: מה שיש לי, יש לי בדיוק את הנתונים שיש לך ביד.

מיכל יוספוב: אני מוכנה לחזור למשרד, לבדוק לך את זה, ואני מתחייבת לתת לך תשובה על זה.

מיכל יוספוב: אני ידעתי.

מיכל יוספוב: בשביל זה הבאתי את הנתונים שיש לי.

מיכל יוספוב: אני לא ידעתי על הכתבה בעיתון.

אלי ורון: אני מתנצל.

אלי ורון: ואני אכן ביקשתי לקבל .

אלי ורון: זה לא נכון.

אלי ורון: אני אומר שהמידע לא מדויק, או נפלה בו טעות.

יצחק קדמן: מיכל, לא מדובר על קטינים,

מיכל יוספוב: יכול להיות גם בוגרים.

יצחק קדמן: לא.

יצחק קדמן: זה לא בוגרים.

יצחק קדמן: מדובר על קטינים.

יצחק קדמן: זאת השאלה .

יצחק קדמן: תראי את הכותרת של המכתב שלו.

אלי ורון: אתה טוען שיש תשעים אלף, מאיפה אתה יודע?

יצחק קדמן: אתם אומרים.

יצחק קדמן: אתם אומרים.

יצחק קדמן: אתם לא יודעים מה שאתם אומרים.

יצחק קדמן: פעם זה תשעים אלף, פעם זה עשרת אלפים, פעם עשרת אלפים זה עובדים זרים.

יצחק קדמן: אתם לא יודעים תגידו אנחנו לא יודעים.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד לך שאני די טוב הבנתי את מר גדז ואני לא אופתע אם הוא בטעות טעה?

יגאל יאסינוב: אני מדבר לפרוטוקול, אז אני אומר בטעות טעה.

יגאל יאסינוב: כי בטעות הוא טעה שהמכתב הזה יצא החוצה כי זה כנראה היה מכתב שהיה צריך להוכיח לשר הפנים שאין צורך לעזור לילדים, כי לא מדובר על מאה, או אלף או מספר של ילדים אלא מדובר על מאות או עשרות אלפי, כי בצורה כזאת מר גדז פעל את כל השנה וחצי האלה, זה שאני ידעתי איך הוא עובד, ורוב הנתונים שהובאו לשר ולסגן השר היו, אני לא רוצה להגיד מזויפים, אלא היו מפוברקים.

יגאל יאסינוב: וזה חלק מהנתונים האלה.

מיכאל גינקר: ושרשויות המקומיות לא זוכות לשום מענה.

מיכאל גינקר: יש משפחות שהגיעו לייאוש.

קולט אביטל: אבל בית – באמת שאי אפשר לצחוק עלינו פה.

קולט אביטל: ואי אפשר, עם כל הכבוד, והגברת הביאה סטטיסטיקות, אבל אולי את הסטטיסטיקה הזאת היא היתה צריכה להביא לוועדה שעוסקת בעובדים זרים, לא לוועדת העלייה והקליטה בכנסת.

קולט אביטל: כי אנחנו התייחסנו ספציפית לקטגוריה שלנו יש מנדט לטפל.

יגאל יאסינוב: סליחה, אני רוצה להסתייג - - -

יגאל יאסינוב: זה לא ממש לא נכון מה שאת אמרת.

יגאל יאסינוב: ואיך הצבעתי?

יגאל יאסינוב: אז אני לא רוצה שתדברי על תנועה.

יגאל יאסינוב: אם את מדברת, תדייקי.

יגאל יאסינוב: במליאת הכנסת גם כחלון וגם שר המשפטים הם הודיעו שהם הולכים לשנות אותו בכל הסעיפים האלה, והוא לא הגיע אפילו לדיון בוועדה.

יגאל יאסינוב: איך שהוא כתוב.

יגאל יאסינוב: אני חושב שאת מורה על דבר שזה.

יגאל יאסינוב: שר המשפטים, במליאת הכנסת, הודיע שהוא מתחייב לשנות את החוק בצורה כזאת.

יגאל יאסינוב: אז למה את לא מביאה את זה לוועדה?

יגאל יאסינוב: אני אישית לא הצבעתי בעד החוק הזה, וזה ידוע.

יגאל יאסינוב: אבל גם הממשלה וגם הכנסת וגם שאנחנו הצבענו במליאה, כל אחד הצביע איך שהוא חשב, אבל החוק הזה עבר בהסכם בין הממשלה לכנסת.

יגאל יאסינוב: ההסדר הזה חל על כל הכנסת.

יגאל יאסינוב: חל על חקיקה בכנסת.

יגאל יאסינוב: אנחנו נצביע על זה עכשיו?

יגאל יאסינוב: אנחנו נצביע על זה?

יגאל יאסינוב: אז לא.

יגאל יאסינוב: בואי עכשיו נצביע על כל החלטה.

יגאל יאסינוב: על כל החלטת וועדה בואי עכשיו נצביע בבקשה.

יגאל יאסינוב: היתה פה הצבעה?

יגאל יאסינוב: הצבעה?

יגאל יאסינוב: לא.

יגאל יאסינוב: היא עברה בהצבעה?

יגאל יאסינוב: אז היא לא החלטה.

יגאל יאסינוב: כל הכבוד.

יגאל יאסינוב: יש פה - - -

יגאל יאסינוב: לא.

יגאל יאסינוב: אני נגד הסעיף הזה.

יגאל יאסינוב: אבל אנחנו עכשיו מדברים.

יגאל יאסינוב: אבל לא תהיה הצבעה על הסעיף הזה.

יגאל יאסינוב: ואת יודעת.

יגאל יאסינוב: בדיון על הסעיף הזה כנראה מישהו שכח, לא הודיע פה למליאת הוועדה שהממשלה הודיעה שהיא הולכת לשנות את זה, וחבר הכנסת כחלון קיבל את זה, והכנסת בהצבעתה במליאה הצביעה שהחוק הזה ישונה לפני שהוא יגיע לוועדת הפנים.

יגאל יאסינוב: הוא לא יכול להגיע בצורה כזאת.

יגאל יאסינוב: כי אם חס וחלילה, חס וחלילה, הוא יגיע לוועדה בלי שהוא ישונה כמו שצריך, אז אין יותר תוקף בכנסת להסכמים בין חברי כנסת לממשלה בחקיקה.

יגאל יאסינוב: כי את יודעת את זה.

יגאל יאסינוב: רוב חברי הכנסת שמחוקקים את החוק מביאים אותו להצבעה, הם אומרים: אנחנו מתחייבים לשנות.

יגאל יאסינוב: חלקית.

יגאל יאסינוב: כמו שאת גם כן.

יגאל יאסינוב: לוועדה הוא מגיע -- -

יגאל יאסינוב: לוועדה הוא מגיע בנוסח הזה, עם נוסח חדש מתוקן, ואת יודעת שדברים כאלה קורים, שהוא יהיה מוסכם עם משרד המשפטים וזה, ויצביעו על שינוי חוק.

יגאל יאסינוב: אז זה לפי המלצת המשרד וחבר הכנסת.

יגאל יאסינוב: אני לא תומך בהצעת החוק.

יגאל יאסינוב: את לא יכולה להגיד שאני תומך בהצעת החוק הזה.

יגאל יאסינוב: את לא יכולה להגיד.

יגאל יאסינוב: אני פשוט ניסיתי להסביר למליאה מה קורה - - -

קולט אביטל: אבל אני אומרת לך, אני גם אמרתי לפרוטוקול, שאני גם מתנגדת ואני גם הצבעתי נגד כל החוק.

קולט אביטל: אבל כל החוק לא עומד לדיון בוועדה הזאת.

קולט אביטל: הוועדה הזאת כוועדה.

קולט אביטל: וישב פה סגן שר והסביר מדוע זה חוק אנטי עלייה, ומדוע הוא מתנגד לזה, וזה לפרוטוקול.

קולט אביטל: אני ממליצה בפניך לקחת את הפרוטוקול ולשמוע מה סגן שר הפנים אמר פה, ושיצביעו נגד אותו סעיף.

קולט אביטל: אז אני מציעה לך לקחת אוויר, להגיע בזמן, וכן או לא להצטרף .

קולט אביטל: זאת ההחלטה שלנו.

קולט אביטל: תודה רבה.

יגאל יאסינוב: אני מציע לך לפעמים לשמוע מה אומרים אחרים גם כן, ולא רק לשמוע את עצמך.

מיכל יוספוב: לגבי ילדי נעלה, כאלה שיוצאים מהמסגרת.

מיכל יוספוב: אם חוק השבות חל עליהם, אנחנו נותנים להם מעמד של עולה, אבל זה בתנאי שיש הסכמה של ההורים.

מיכל יוספוב: ולמה אנחנו צריכים הסכמה של ההורים?

מיכל יוספוב: נכון.

מיכל יוספוב: כי חוק השבות קשור לחוק האזרחות.

מיכל יוספוב: ובחוק האזרחות צריכים את ההסכמה של ההורים.

מיכל יוספוב: ואם ההורים לא נותנים את ההסכמה - - -

סוניה מיכאלי: מדינת ישראל קיבלה את הסכמתם ברגע שהילד נבחן והתקבל לנעלה.

מיכל יוספוב: ....

מיכל יוספוב: א5

מיכל יוספוב: כן.

קולט אביטל: ותקראי בבקשה את סעיף ב' בחוק: "היה הקטין אזרח חוץ ושני הוריו רשאים להחזיק בו ורק אחד מהם התאזרח, לא תוקנה לקטין אזרחות לפי סעיף קטן א אם הצהיר אחד מהוריו שאין ברצונו שהקטין יהיה אזרח ישראלי".

קולט אביטל: זה מה שכתוב פה בחוק.

קולט אביטל: אם אחד ההורים הצהיר שהוא מתנגד.

קולט אביטל: לא כתוב פה בשום חוק שההורים צריכים להביע הסכמה, בכתב או בעל פה.

קולט אביטל: רק כתוב שאחד מהם רשאי להתנגד.

סוניה מיכאלי: אני מבקשת להתייחס.

סוניה מיכאלי: יחד עם זאת, לגבי נעלה, שכבר התוכנית הזאת קיימת מ-92',

סוניה מיכאלי: כל כך דאגו שהסכמה בכל מקרה, עם כל הידע וכל המודעות, שיש חוק רק להתנגדות, בכל מקרה מי שניהל את פרוייקט נעלה עשו את הצעדים קדימה, אם משהו יקרה, אז יש גם את הסכמתם של ההורים ברגע שהילדים באים למדינת ישראל להתחיל את הלימודים.

סוניה מיכאלי: אז כאן פשוט סתירה על סתירה.

סוניה מיכאלי: סליחה.

סוניה מיכאלי: אז זה עוד יותר.

סוניה מיכאלי: אז אני מתנצלת.

סוניה מיכאלי: אתה מתאר לעצמך כבן אדם, מה עוברים עובדים מול עולים מסוג זה?

סוניה מיכאלי: ואני רק מתמטיקה פשוטה לחלוטין.

סוניה מיכאלי: ילד שלא מסודר, גם כשאמא חצי יהודייה ולא יהודייה, וזה סוג ב, ג, ד, וה.

סוניה מיכאלי: זה לא תשעים וארבע אלף.

סוניה מיכאלי: זה מאה שמונים ושמונה לפחות.

סוניה מיכאלי: ליד ילד נמצאת אמא שלא מסוגלת לתפקד, שלא מסוגלת לעבוד, כי יש בעיה עם הדבר הכי חשוב שבעולם – עם הילד שלה.

סוניה מיכאלי: אז תחשבו.

סוניה מיכאלי: זה לא רק עשרים ולא רק שלושים.

סוניה מיכאלי: זה תמיד תעשו כפול.

סוניה מיכאלי: קצת לגלות אנושיות.

חנה דשבסקי: אני רוצה להתייחס לסטטיסטיקות כי לדעתי אנחנו לא מבינים.

חנה דשבסקי: גבירתי יושבת ראש, לא משנה כמה אלפים.

חנה דשבסקי: אנחנו מדברים על עובדה, שיש תופעה בארץ.

חנה דשבסקי: לא משנה אם זה עשר אלף או תשעים אלף.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: יש לנו ישיבה נוספת בעשר.

קולט אביטל: עם שרת הקליטה.

קולט אביטל: מי שרוצה להישאר רשאי.