ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 122, 2004-06-15 11:00

קולט אביטל: אנחנו רוצים לפתוח את הישיבה המשותפת ורבת המשתתפים של ועדת החינוך, התרבות והספורט, ושל ועדת העלייה הקליטה והתפוצות, בקשר לחינוך בנושא התפוצות בארץ.

קולט אביטל: אנחנו קיימנו פה ישיבה קודמת בעניין הזה כאשר עמדה לנגד עיננו הסכנה שייסגר האגף, והוא אכן נסגר.

קולט אביטל: כאשר ניסינו לבדוק האם הנושא ייעלם כתוצאה מזה שהאיש פוטר או הועבר מתפקידו מטעמים של צמצום תקציבים או תקנים, הבנו אז שהנושא הועבר לאגף המזכירות הפדגוגית, ונאמר לנו שקיימים כלים, יש תוכניות, יהיו תקציבים ויוכלו להמשיך לטפל בנושא הזה.

קולט אביטל: הנושא הוא חשוב לנו, ואנחנו מנסים לפעול בצורה דו סיטרית.

קולט אביטל: לא רק מה שלומדים בחוץ לארץ על ישראל, אלא גם מה ילדי ישראל יודעים על מה שקורה בתפוצות.

קולט אביטל: פרופ' כץ, חשוב לנו לקבל עדכון ממך היכן הדברים עומדים היום במשרד החינוך, ובעיקר במערכת החינוך.

קולט אביטל: אני רואה שיש לנו כאן משלחת של תלמידים מבית הספר "ליד האוניברסיטה" בירושלים, ואני רוצה לקדם אותם בברכה.

קולט אביטל: אני רוצה לומר לתלמידים שנושא הדיון היום הוא מה קורה במערכת החינוך בארץ, מה אתם התלמידים אמורים ללמוד בנושא יהודי התפוצות, ובאילו כלים.

איתן שקלי: בדיון הקודם, וגם עכשיו, ביקשנו לדעת עד כמה אנחנו מחנכים את הנוער הישראלי, ואולי גם את הישראלים בכלל, לקשר עם יהדות התפוצות.

איתן שקלי: מניסיוני האישי וגם מהתקופה שילדיי היו בבית הספר, אני יכול לומר שדיברו על יהודים בתפוצות עד שקמה מדינת ישראל.

איתן שקלי: התחושה שלי שאני מקווה שהיא איננה נכונה, היא שבני הנוער שלנו לא רק שהם אינם לומדים על מי היה מנחם בגין משום שההיסטוריה מגיעה עד מלחמת יום הכיפורים, או סבורים שיצחק רבין היה זה שחתם על הסכם השלום עם מצרים, אלא אני גם לא בטוח שתלמידנו יודעים שיש עם יהודי מחוץ לישראל, פרט לכך שמידי פעם שומעים שהדבר הזה קיים.

איתן שקלי: חשוב לנו מאוד שילדי ישראל ידעו שהם חלק מהעם היהודי ושהם יהיו גם ברמה כזאת או אחרת בקשר עם העם היהודי.

איתן שקלי: לכן, אנחנו גם מקיימים היום את דיון ההמשך הזה.

איתן שקלי: לכן, בנוסף לאנשי משרד החינוך והתרבות נמצאים איתנו גם גורמים אחרים שמייצגים בארץ חלק נכבד מיהדות העולם, וגורמים נוספים שעוסקים בזה.

איתן שקלי: אני מציע שנפתח בסקירה של מה שנעשה.

קולט אביטל: אולי כדאי שאנחנו נשמע מאחד התלמידים שיושבים כאן, האם בתוכנית הלימודים שלו קיימת התייחסות בין אם בתוכנית פורמלית, בין אם בשיעורי אזרחות או היסטוריה, לקהילות יהודיות בחוץ לארץ?

קולט אביטל: אני פונה אל התלמידים, האם התייחסתם לנושא הזה בתוכניות הלימודים שלכם עד היום?

עמוס תאור: יש התייחסות בספר האזרחות על יהדות ארצות-הברית בכמה סעיפים.

עמוס תאור: אבל, לא למדנו משהו מסודר על זה.

קולט אביטל: האם יש התייחסות לשאלות כמו כמה יהודים חיים בחוץ לארץ ובאיזה מקומות יש קהילות?

עמוס תאור: ממש לא.

לאה לוריא: אני רכזת השכבה, ואני רוצה לומר שבשנה שעברה קבוצה מהשכבה שלנו נפגשה עם קבוצה של תלמידים שבאו מפרו ומארגנטינה.

לאה לוריא: האם אחד מהתלמידים כאן נפגש איתם?

לאה לוריא: לא.

לאה לוריא: זה היה על בסיס וולונטרי.

לאה לוריא: תלמידים אחרים נפגשו ועשו ביחד פעילות אצלנו בבית-הספר.

לאה לוריא: אחר כך הם הצטרפו אליהם לסיור משותף.

איתן שקלי: מה מופיע בתוכנית הלימודים?

לאה לוריא: יש כל הזמן ניסיונות להכניס דברים בתוכנית הלימודים.

קולט אביטל: האם יש חוזרי מנכ"ל או הנחיות, או חומר שהתקבל בכתב?

לאה לוריא: יש תוכנית שהועברה בשכבה אחרת בנושא הקשר עם יהודי ארצות-הברית.

לאה לוריא: אני חושבת שהתוכנית הייתה של הוועד היהודי האמריקאי.

לאה לוריא: אנחנו היינו בהשתלמויות.

קולט אביטל: הוועד היהודי האמריקאי עושה עבודה וולונטרית.

קולט אביטל: אנחנו שואלים, האם נעשה משהו מסודר מטעם מערכת החינוך?

לאה לוריא: לא.

לאה לוריא: יש כל הזמן ניסיונות, אבל זה לא משהו מסודר ממערכת החינוך.

לאה לוריא: הייתה תוכנית בשם "שותפות 2000".

לאה לוריא: אנחנו מצטרפים כל הזמן לתוכניות שמביאים.

לאה לוריא: הציגו בפנינו תוכנית לקשר דרך האינטרנט עם קהילות בחוץ לארץ.

לאה לוריא: הרצון קיים, אבל אין משהו מובנה שהוא כל הזמן, לפחות לא אצלנו.

איתן שקלי: אולי אנחנו נשמע שיש.

איתן שקלי: פרופ' כץ, בבקשה.

2411: ברשות

2411: כם יושבי הראש, אתם כבר קיבלתם את התשובה למה סגרנו את האגף.

קולט אביטל: קיבלנו, לא השתכנענו.

2411: אני השתכנעתי למה צריך לסגור ולהעביר את זה למזכירות הפדגוגית.

2411: התשובות שאנחנו קיבלנו פה מראות שיש הרבה הרבה מה לעשות, ושיש לעשות דברים מרכזיים.

2411: כפי שאנחנו אמרנו אז אנחנו אומרים גם היום, שרק גורם מרכזי במשרד יכול אולי אולי בהצלחה וגם בחסדי שמיים להרים את הכפפה הזאת.

קולט אביטל: האם לימור לבנת לא יכולה להביא תקציבים?

2411: אני רוצה להדגיש שתקציבים ותוכניות לימודים צריכים עזרה ורוח גבית משמיים.

2411: אני בטוח שאתם תתנו את הרוח הגבית.

2411: כפי שהצהרנו בישיבה הקודמת לפני מספר כחודשיים, אנחנו לוקחים את הנושא הזה ברצינות גמורה, ובהחלט לוקח קצת זמן עד שמתארגנים.

2411: באופן עקרוני אני רוצה לומר שיש לנו שיתוף פעולה מבורך ומלא עם המחלקה לחינוך של הסוכנות.

2411: הקמנו ועדת היגוי ואני אבקש מהמרכז להיכנס לפרטים.

2411: נראה לי שאותו שיתוף פעולה מבורך בהחלט יכול להיות ערך נוסף שלא היה קיים עד כה במשרד.

2411: יש כאן שני גופים שאחד מהם מטפל בחינוך בארץ, והשני מטפל בחינוך היהודי בחוץ לארץ, ולכל אחד יש ידע מקצועי ספציפי.

2411: נראה לי שביחד ותוך כדי התאמה נוכל בהחלט להתקדם.

2411: ברשותכם, אני אבקש מעופר רימון לומר מה נעשה באופן קונקרטי.

קולט אביטל: עופר, אנחנו היינו רוצים לדעת האם יש איזשהי קונספציה.

קולט אביטל: האם פיתחתם שיעורים, מערך שיעורים, באיזה רמה ולאילו גילאים?

קולט אביטל: האם זה נעשה דרך מסגרת של שיעורי ההיסטוריה או שיעורי היהדות או אזרחות?

עופר רימון: אני חושב שהשינוי המרכזי הוא בזה שפרופ' יעקב כץ יושב-ראש המזכירות הפדגוגית הציב מטרה ואמר שהוא רוצה שהילדים הישראלים ילמדו, יכירו, את יהדות התפוצות.

עופר רימון: כשהדבר הזה הוא מטרה וזו לא רק מטרה בשמיים, אלא נתנו לזה מקום בתוכנית הלימודים, והיא הופכת ליחידת חובה, התמונה משתנה.

עופר רימון: התמונה משתנה כי עד עכשיו היו הרבה גופים שפיתחו תוכניות וניסו לעשות דברים, אבל ברור ששם המשחק הוא תוכנית הלימודים, ומי שנמצא בפנים נמצא בפנים, ומי שנמצא בחוץ נמצא בחוץ.

עופר רימון: יש לזה משמעות כלכלית שזה כמובן שעות הלימוד.

עופר רימון: פרופ' יעקב כץ לא רק הציב את המטרה הכללית, אלא הוא נכנס איתנו לפרטים לגבי מה הוא רוצה שיהיה בתוכנית הזאת, והדבר היה מוגדר טוב.

עופר רימון: קודם כל, דובר על נתונים דמוגרפים.

עופר רימון: כלומר, שהתלמידים יכירו את הפריסה, את התהליכים, שהביאו לפריסה הדמוגרפית הזאת.

עופר רימון: כמו כן, המבנה של קהילה יהודית בחוץ, הקשיים שאיתם היהודים שם מתמודדים, היכרות עם חברי הקהילה, היכרות אישית של תלמיד מול תלמיד.

עופר רימון: הרעיון שלנו היה לבנות תוכנית אינטראקטיבית שבה ישוב בישראל מחובר לקהילה בחו"ל.

עופר רימון: בתוכנית לומדים על יהדות התפוצות בכלל, ולומדים על קהילה ספציפית שמולה אתה עובד בפרט, תוך קשר אינטרנטי.

עופר רימון: התוכנית מדברת על כיתה ט' במסגרת של 15 שעות יחידת לימוד.

עופר רימון: אם יהיו גופים שירצו להלביש את התוכניות שלהם הם יהיו מוזמנים אם בית-הספר ירצה להרחיב את זה בשיעורי חינוך וכו'.

עופר רימון: אנחנו בעיקרון ייעדנו 15 שעות מתוך תוכנית "מורשת" בכיתה ט'.

איתן שקלי: האם זה יהיה חובה?

עופר רימון: יחידת לימוד, יחידת חובה.

איתן שקלי: האם זה יהיה בכל בתי הספר בכל הזרמים?

עופר רימון: בכל הזרמים, אני מדבר על ממלכתי, ממלכתי-דתי.

איתן שקלי: למעט הזרם הערבי.

איתן שקלי: מה לגבי החינוך החרדי?

עופר רימון: אנחנו דיברנו בשלב זה על הממלכתי והממלכתי דתי.

עופר רימון: בואו נישאר עם זה.

עופר רימון: נשאיר את השאלה כשאלה שאין לי עליה כרגע תשובה.

איתן שקלי: התשובה היא לא במגזר הערבי, לא במגזר החרדי.

עופר רימון: אני אומר, כרגע אנחנו מתחילים להפעיל את זה בממלכתי ובממלכתי דתי.

יהודית גידלי: כמה שעות מורשת יש בסך הכל?

יהודית גידלי: 15 שעות מתוך כמה?

עופר רימון: בכיתה ט' יש 30 שעות מורשת, וזה יהיה 15 שעות.

איתן שקלי: על חשבון מה זה יבוא?

עופר רימון: יש 30 שעות של מורשת, ולבתי הספר היו כמה אפשרויות בחירה.

עופר רימון: אחת מהן היא לימוד על יהדות התפוצות.

עופר רימון: אנחנו מכניסים את זה כיחידת חובה.

איתן שקלי: האם בתוך מורשת יש עוד יחידות חובה?

עופר רימון: כן, בכיתות ז' וח' ישנו העניין של מאה מושגים.

איתן שקלי: ד"ר לרמן, החוברת שאתה מחזיק זה לא מאה המושגים, אלא זו החוברת שהוציא "ידיעות אחרונות".

יהודית גידלי: אגב, לבקשתי טרם קיבלתי את החוברת.

איתן שקלי: פרופ' כץ, החוברת שלפניי היא לא חוברת שלכם, למרות שיש פה ברכה של שרת החינוך והתרבות.

איתן שקלי: אמרתם שתעבירו לנו את מאה המושגים, אבל אנחנו לא קיבלנו אותם.

איתן שקלי: אנחנו נשמח לקבל אותה.

עופר רימון: זה כבר מופיע באתר של המשרד, רשימה וגם מלל.

עופר רימון: במסגרת בניית התוכנית אנחנו התבקשנו שזאת תהיה תוכנית אינטראקטיבית.

עופר רימון: כלומר, הרעיון הוא שהיא תילמד בשיתוף עם פרטנר בחוץ לארץ.

עופר רימון: אבל, התוכנית גם עומדת בפני עצמה.

עופר רימון: זאת אומרת, אם לא נמצא פרטנר, התלמיד עדיין לומד את 15 שעות.

קולט אביטל: האם התלמידים בכיתה ט' לומדים יחידה של 15 שעות, ואחר כך הם ממשיכים ללמוד בנושא ספציפי כל שנה או בהמשך קשר עם קהילות יהודיות, או שהם לומדים את זה רק בכיתה ט' וזהו?

2411: אנחנו מדברים עכשיו על השלב הראשון.

קולט אביטל: האם זה שלב ראשון או אחרון?

2411: זה שלב ראשון, לא אחרון.

2411: כרגע אין שום דבר, זו המציאות.

2411: הכרתי בזה, ואנחנו מכירים בזה.

2411: לכן, אנחנו מכינים תוכנית של 15 שעות חובה בכיתה ט'.

איתן שקלי: ממתי היא תיושם?

2411: מהשנה הקרובה.

2411: אנחנו בוועדת ההיגוי עובדים בצמידות יחד עם המחלקה לחינוך של הסוכנות.

2411: אנשים שלהם שהם מומחים לתפוצות עוזרים לנו בהכנת התוכנית.

2411: אנשים שלנו משתפים איתם פעולה.

איתן שקלי: האם תספיקו להכין את המורים עד תחילת השנה?

2411: זה עובד כבר כמה חודשים, זה לא התחיל מהיום.

קולט אביטל: לא, זה עובד ברמת בניית התוכנית.

2411: כן, ותהיינה השתלמויות בקיץ.

קולט אביטל: מי נמצא בוועדת ההיגוי?

עופר רימון: ישנן שתי אפשרויות כשיוצאים לתוכנית.

עופר רימון: אנחנו יכלנו לבחור גישה אחת האומרת: בואו נחכה שנה, נבנה משהו ונצא לא בשנת הלימודים הבאה אלא בשנת הלימודים שאחריה.

עופר רימון: אנחנו בחרנו לבנות את התוכנית תוך כדי תנועה.

עופר רימון: זאת אומרת, בשנת הלימודים הבאה לפחות שני ישובים: באר שבע, וירושלים, נכנסים לתוכנית על כל בתי-הספר שלהם, בשיתוף פעולה מול כל הקהילות שמולן אנחנו עובדים כדי לעשות איזשהו טסט לתוכנית, לראות איפה נקודות התורפה שלה, לשפר ולהרחיב אותה.

עופר רימון: אני לא מכיר הרבה תקדימים במערכת החינוך שתוך שלושה חודשים בנינו תוכנית ואנחנו כבר יוצאים איתה.

עופר רימון: יש אולי תקדים אחד או שניים, לא יותר מזה.

עופר רימון: אני מאמין שאת יכולה להתרשם מהנחישות.

עופר רימון: התוכנית היא בשיתוף יחד עם מחלקת החינוך והמחלקה לישראל בסוכנות היהודית.

עופר רימון: המחלקה לחינוך עובדת על הכנה של חוברת לתלמיד ביחד עם פלטפורמה אינטרנטית.

עופר רימון: המחלקה לישראל והמחלקה לחינוך עובדות מול הקהילות היהודיות בחו"ל לשם הכנתם לקראת המהלך.

עופר רימון: אנחנו בנינו שתי ועדות במשרד החינוך.

עופר רימון: ועדה אחת היא ועדת תכנים שמלווה את התכנים שנכתבים בסוכנות.

עופר רימון: התכנים מועברים אלינו ומוחזרים לסוכנות.

עופר רימון: יש את הפינג-פונג הזה כל הזמן.

קולט אביטל: אלן, האם אתה מודע לזה?

אלן הופמן: מאוד, גם משלם.

עופר רימון: העבודה היא מאוד אינטנסיבית.

עופר רימון: אנשים עובדים עד שעות מאוחרות מאוד על התוכנית.

עופר רימון: יש עוד ועדה במשרד החינוך שהיא ועדת אופרציה שכבר עובדת מול בתי-הספר.

עופר רימון: היא מתחילה להכין אותם לקראת המהלך.

עופר רימון: יש ועדת היגוי משותפת לסוכנות היהודית ולמשרד החינוך כשמה

עופר רימון: צד של הסוכנות השותפים הם: מוטי פרידמן, דרורי דניאל, ונציג נוסף של המחלקה לישראל.

עופר רימון: נציגי משרד החינוך הם: יהודית זמיר, משה זעפרני ואני.

קולט אביטל: כמה עולה התוכנית הזאת בשלבה הראשון?

קולט אביטל: בכמה היא צריכה להיות מתוקצבת?

עופר רימון: השאלה היא למה מתייחסים.

עופר רימון: יש את שעות הלימודים שזה הכסף הגדול.

קולט אביטל: כמה עולה לכם בניית התוכנית עצמה?

קולט אביטל: בשנה הבאה אתם מיישמים את זה בסך הכל רק בשני מוקדים ולכן אי אפשר לדבר על תקציב כולל.

עופר רימון: אני יכול להעביר לך הערכה תקציבית.

עופר רימון: אני לא רוצה לזרוק סתם עכשיו סכומים.

עופר רימון: אלו סכומים של עלות פיתוח, ועלות ההדפסה של החומר.

עופר רימון: אלו דברים שנמצאים בתהליך, אנחנו בתהליך עם תקציב.

עופר רימון: למשל, אני לא יודע כמה השתלמויות אנחנו נפתח בשנת הלימודים הבאה.

קולט אביטל: אני רוצה לדעת הערכת כמה זה עולה לך עכשיו בפיתוח, והערכה שלך כמה זה יעלה לך להשתלמויות.

עופר רימון: אם תרשי לי, אני אשלח לך תוך יומיים את ההערכות.

קולט אביטל: בסדר.

עופר רימון: ישנם שלושה חלקים ביחידה.

עופר רימון: חלק הראשון עוסק בתהליך בגדול, איך הפכנו לעם שהוא פזור בתפוצה, צילום של המצב היום, תהליכים מרכזיים רוחניים ואישים מרכזיים שפעלו.

עופר רימון: חלק שני, זה מבנה.

איתן שקלי: זה חוזר ללימודי היסטוריה.

עופר רימון: זה קשור ללימודי היסטוריה, אבל הזווית כאן היא אחרת.

עופר רימון: קודם כל, זוהי יחידה קצרה, ותהיה לתלמידים הזדמנות לראות את כל התמונה בכמה שיעורים.

קולט אביטל: באיזה שנה לומדים התלמידים היסטוריה של העם היהודי או באילו שלבים?

2411: היום תוכנית ההיסטוריה היא תוכנית משולבת, העם היהודי והיסטוריה כללית, החל מהתחלת לימודי היסטוריה בכיתה ו' עד כיתה י"ב.

2411: זאת אומרת, בניגוד לפרקים שהיו מבודדים ולא היו קשורים, הכל משולב מבית שני ועד היום.

איתן שקלי: באיזה תחנה הם נמצאים בכרונולוגיה ההיסטורית כשהם מגיעים לכיתה ט'?

איתן שקלי: האם תלמיד בכיתה ט' לומד על ימי הביניים או על המהפכה הצרפתית?

2411: אלה שעובדים בתחום ההיסטוריה הם אלה שצריכים לתת תשובה.

איתן שקלי: בואו נשאל את תלמידי כיתה י"א שנמצאים כאן, מה הם ידעו בכיתה ט'?

איתן שקלי: יש לכם יחידה אחת בכיתה י' ויחידה אחת בכיתה י"ב.

איתן שקלי: מה למדתם בשנה שעברה?

קריאות: למדנו על המהפכה התעשייתית וגם ימי הביניים.

קריאה: יש לנו בגרות פנימית שלא הולכת במקביל לבגרות של משרד החינוך.

קריאה: יש לנו תוכנית לימודים אחרת בהיסטוריה.

קריאה: בכיתה י' ניגשנו לבגרות על ימי הביניים ואז למדנו גם על היהודים בימי הביניים.

קריאה: אנחנו לומדים את ההיסטוריה של העם היהודי רק בכיתה י"ב.

איתן שקלי: פרופ' כץ, בזמנו הציגו במוזיאון "התפוצות" בתל-אביב סרט שנקרא "כרונוספירה".

איתן שקלי: הוא נותן לך תמונה במשך 20 דקות של איך העם היהודי התפזר, איפה הוא היה.

קולט אביטל: דרך אגב, אפשר לקחת חומר מבית התפוצות.

קולט אביטל: זה רעיון לא רע.

2411: אני לא מומחה להיסטוריה, ולכן אני לא יכול להביע עמדה.

איתן שקלי: אולי לא בהכרח צריך כמה שעות כדי להביא את התלמידים כדי ללמוד היכן היום העם היהודי, איך הוא חי, האם ועד כמה הוא קשור לישראל.

2411: אנשי החינוך שאמונים על הנושא הזה עושים את עבודתם.

2411: הם בוודאי מכירים את הנושא הזה, הם יודעים בדיוק מה נלמד בהיסטוריה.

2411: הם יעשו את העבודה והם עושים את העבודה.

2411: אני ממש לא יוכל לומר בדיוק מה נלמד בכיתה ט' בהיסטוריה והאם זה ישתלב עם מה שאנחנו עושים.

2411: הכל נעשה תוך כדי תיאום בין אנשים שהם מומחים בתחום שלהם.

קולט אביטל: אנחנו מנסים להבין מדוע אתם בחרתם להתחיל את התוכנית בכיתה ט'?

קולט אביטל: אני מניחה שאם אני מתחילה ללמוד ספרות צרפתית אז יש לי קודם איזשהו בסיס בשפה.

קולט אביטל: ילדים שמגיעים לכיתה ט', הם כבר ילדים ששמעו מה קרה בימי הביניים ליהודים, מה קרה עם הגירוש, לאן הם הגיעו כתוצאה מהגירוש, והם יכולים להבין את התמונה שאתה נותן להם לגבי איפה נמצא העם היהודי היום.

2411: יש לזה סיבה מפני שבכיתות ז', ח', לומדים מורשת.

2411: זה התחלת לימודי המורשת.

2411: במורשת קודם כל לומדים על מעגל החיים, ומעגל השנה, ועל העם היהודי על-פי מנהגיו ותרבותו.

2411: בכיתה ט' אנחנו עוברים לעם היהודי בישראל ובתפוצות.

2411: זהו שיקול הדעת הפדגוגי.

2411: לכן, בחרנו בכיתה ט'.

איתן שקלי: חשוב לנו שהם יבינו וידעו שבימי הביניים לא היו יהודים בארצות הברית.

איתן שקלי: אבל, אנחנו רוצים שהם ידעו איך הם הגיעו לשם ומתיי.

עופר רימון: אתם צריכים לברך על התוכנית הזאת, מפני שזה מה שהתוכנית הזאת מנסה לעשות, כמובן פחות טוב או יותר טוב.

עופר רימון: כמובן שבצוות משרד החינוך יושבים מומחים לתוכניות לימודים גם בתחום ההיסטוריה וגם בתחום היהדות.

עופר רימון: כל אחד מכניס את המשובים שלו.

עופר רימון: זה עובר אחר כך לסוכנות, וגם בסוכנות כמובן יושבים מומחים בתחום הזה.

קולט אביטל: אני מציעה שנשמע עכשיו את נציגי הסוכנות.

אלן הופמן: הסוכנות היהודית נמצאת כרגע בתפנית, ואנחנו בשלב השני של חשיבה אסטרטגית.

אלן הופמן: לפני שש שנים השתתפתי בתכנון האסטרטגי בגלגול הקודם.

אלן הופמן: בחשיבה על התפקיד החינוכי שלנו התעוררה שאלה, האם בכלל הסוכנות היהודית צריכה להיות מעורבת במערכת החינוך בארץ.

אלן הופמן: היו דעות לכאן ולכאן.

אלן הופמן: אנשים כמו מנדל קפלן דבקו בעמדה מאוד קיצונית שיש משרד חינוך בישראל עם תקציב אדיר, ושזה לא התפקיד של הסוכנות היהודית.

אלן הופמן: נוצרה פשרה שאמרה שיש תחום אחד שהוא חשוב לנו כנציגים של העם היהודי והוא הנושא של Jewish Peoplehood אצל הנוער הישראלי, הכרת העם היהודי אצל הנוער הישראלי שלדעתי הוא נושא הדיון היום.

אלן הופמן: כמו שמטרת העל העיקרית של המחלקה שלנו זה הכרת ישראל אצל הנוער בתפוצות, יש פה ייעוד משני כנציגים של העם היהודי אם אנחנו רוצים שהנוער שלנו וגם הנוער שיושב פה לא יגדל כנטול הכרה של העם היהודי.

אלן הופמן: יש תקציב יחסית מאוד קטן שהוא פחות ממיליון דולר לשנה בתוך המחלקה שלנו שמיועד לנושא הזה.

אלן הופמן: זוהי סוגיה מאוד קשה.

אלן הופמן: ועדת שנהר דיברה על זה כאחד מסעיפי המשנה, ועברו כבר עשר שנים מאז ועדת שנהר.

אלן הופמן: לצערי הרב, ועדת דברת לא מתייחסת בכלל לסוגיות הערכיות האלו.

איתן שקלי: ועדת דברת עוד לא נכנסה לנושאי תוכן.

אלן הופמן: אבל המגמות שמסתמנות הן שהנושאים האלה לא יהיו בכלל בתחומים שהוועדה תתייחס אליהם, למרות שהם בליבה של היותנו מדינה יהודית.

אלן הופמן: אני מוכרח לומר שבשלוש השנים האחרונות אנחנו מנסים יחד עם המשרד, למצוא דרך לנסות להיכנס לתחום הזה ולהשפיע למרות שהמשאבים הם יחסית דלים.

אלן הופמן: היו כמה ניסיונות עבודה.

אלן הופמן: אנחנו עבדנו בסמינרים למורים בהכנסה של קורס שעוסק בעם היהודי, כך שהוא יהפוך להיות חלק מהחובה של הלימוד של כל אדם שהולך להיות מורה בישראל.

קולט אביטל: כמה מורים עברו השתלמות כזאת?

אלן הופמן: מדובר על המכללות, ועברו מאות ואולי אלפים.

אלן הופמן: לדעתי, ההשפעה היא זניחה.

אלן הופמן: השקענו בזה הרבה מאוד משאבים ואנחנו לא מרוצים.

אלן הופמן: אנחנו הרגשנו שהיוזמה הזאת של המזכירות הפדגוגית ליצור משהו שהוא בליבה הוא פריצת דרך.

אלן הופמן: אנחנו שמענו היום שזה התחלה, זה לא מספיק.

אלן הופמן: צריך שיהיו לתלמידים בסיום חטיבת הביניים מושגים בסיסיים לגבי העם היהודים.

אלן הופמן: למעשה, התפיסה פה היא יהדות זמננו.

אלן הופמן: הולכים לתפיסה שפיתח משה דיוויס, תפיסה אינטגרטיבית, גם מדעי החברה, גם היסטוריה.

אלן הופמן: אני חושב שהחידוש שעופר רימון מוביל בכשרון רב בחודשים האחרונים, הוא גם לנסות להשתמש בעשייה שהייתה לנו עד עכשיו עם בתי-ספר יהודיים בגולה ב"שותפות 2000", עבודה בין בתי ספר, כפלטפורמה של תוכנית הלימודים הזאת.

אלן הופמן: עד עכשיו ב"שותפות 2000" יש כבר ניסיונות בית בתי-ספר בישראל ובתי-ספר בגולה.

אלן הופמן: כל בית-ספר בוחר.

אלן הופמן: קולט אביטל (יו"ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות) זה פרטני, זה לא נותן מושג כללי.

אלן הופמן: יש פה ניסיון לעשות סיסטמטיזצייה של הניסיון שהיה לנו עד עכשיו.

אלן הופמן: ד"ר מוטי פרידמן פיתח תוכנית אינטרנט שנקראת בונים עולם יהודי, שמאפשרת לשני בתי-ספר ולילדים בכיתות בשני בתי-ספר לעבוד ביחד.

אלן הופמן: על הפלטפורמה הזאת שהיא כבר ניסיון של חמש-שש שנים שעבר הרבה מאוד שדרוגים, התוכנית הזאת תשב.

אלן הופמן: כפי ששני יושב-ראש יודעים היטב, אין אותו מספר של בתי-הספר בגולה מול 600-800 חטיבות הביניים.

אלן הופמן: לכן, העוסקים במלאכה בונים שני מודלים.

אלן הופמן: מודל אחד הוא בית-ספר לבית-ספר, ואנחנו מגייסים קהילות שהן קהילות של שותפות, ניו-יורק מול ירושלים, מונטריאול מול באר-שבע, ואנחנו עובדים על זה.

אלן הופמן: זה יחד עם מודל שהוא מאפשר לתלמידים ישראלים גם לעבוד ללא בית-ספר שותף, כי אנחנו מהר מאוד נגיע לשלב שאין לנו מספיק בתי-ספר שותפים גם אם נגייס את כל בתי-הספר בעולם, כולל בית-ספר "חפציבה" בסנט-פטרבורג.

אלן הופמן: הכוונה בסופו של דבר היא לגייס את כל בתי-הספר.

קולט אביטל: עד כמה מוסד כמו "בית התפוצות" יכול להיכנס לתמונה בצורה חיה ותוססת כדי שכל התלמידים שמשתתפים יבקרו "בבית התפוצות"?

2411: אנחנו עושים מאמץ גדול לשתף פעולה עם כל הגורמים שיש להם יד ורגל בנושא.

2411: נפגשנו עם אנשי הוועד היהודי האמריקאי ועם אנשי תל"י, ועוד אנשים, כדי לשתף אותם.

קולט אביטל: אנשי תל"י הם מומחים.

2411: יש להם תוכניות שאנחנו יכולים לשלב אם הם יתאימו את התוכניות כי אנחנו עושים צעד ממלכתי ולא צעד סקטוריאלי.

2411: אנחנו מוכנים לשתף פעולה עם כל מי שיש לו מה לתרום.

ערן לרמן: אני נמצא קצת במבוכה כי אני לא יודע להגיב על התוכנית משום שלא שולבנו בוועדת ההיגוי, לא הוזמנו, לא דיברנו.

ערן לרמן: אנחנו נפגשנו לפני שהוקמה ועדת ההיגוי, לפני שעופר רימון נכנס לתפקידו.

ערן לרמן: לא שולבנו עד עכשיו בכל הפעילות.

ערן לרמן: אני לא יכול להגיב עליה, ואני לא יכול להתייחס אליה.

ערן לרמן: לצערי, אני גם לא יכול להגיב לרשימת המושגים המעודכנת.

2411: סליחה, זה לא העניין שלכם.

2411: יש מי שאחראי על זה ויש מי שעושה את זה.

2411: אני לא מתייעץ עם אנשים מחוץ למשרד על תוכנית לימודים.

2411: יש פרופסורים מכובדים מאוד באוניברסיטאות שנתנו יד לדבר והם המומחים ואנחנו מכירים בהם.

קולט אביטל: ד"ר כץ, לפני כמה דקות אתה אמרת שאתם משתפים פעולה עם כל מי שיש לו יד ורגל.

2411: אבל לא בתוכנית מאה מושגים.

קולט אביטל: אני שואלת אותך לגבי תוכנית הלימודים של קהילות, האם אין טעם לשלב אנשים שכבר עשו עבודה על זה?

2411: על זה כן מתייעצים.

ערן לרמן: לנו יש נקודת ראות מאוד ספציפית בעניין הזה ודאגה בצידה.

ערן לרמן: כאשר אנחנו מדברים על היסטוריה של העם היהודי, על זהות יהודית, על מורשת, יש נטייה והיא טבעית, לעסוק בנקודת ישראלית מאין באנו.

ערן לרמן: באנו ממזרח אירופה, חלקנו הגדול מיהדות ספרד והסתעפויותיה.

ערן לרמן: לדעתנו, זה חורג מעבר לשאלה מאיפה אתה בא וזה צריך ללכת יותר לכיוון של לאן אתה הולך.

ערן לרמן: אני רואה את עצמנו כשותפים אסטרטגיים.

ערן לרמן: שתי הכנפיים הגדולות של העם היהודי ישראל ויהדות ארצות-הברית, תלויות היום זו בזו תלות גומלין עמוקה, תלות היסטורית.

ערן לרמן: זה פרק חשוב שלטעמי הוא חסר לחלוטין.

ערן לרמן: אני מנחש שאין כאן מישהו מהצעירים שיושבים פה היודע לנקוב בשמה של דמות גדולה אחת של יהדות ארצות-הברית במאה העשרים.

ערן לרמן: לכן, אנחנו רואים צורך לקדם את הנושא כמיטב יכולתנו.

ערן לרמן: אדוארד רטיג יכול לעדכן על כמה יוזמות חדשות שבהן אנחנו מעורבים.

ערן לרמן: עשינו כמיטב יכולתנו לקדם תוכניות מול מנח"י בשעתו, גם מול קונספט של שיטת "חברותא" שאיתה אנחנו עובדים מול ישיבת "אור-עציון".

ערן לרמן: נמשיך לעשות כמיטב יכולתנו.

ערן לרמן: אנחנו באים לבתי ספר ונותנים גיבוי לפעילות הזאת של בית ספר מול בית ספר.

קולט אביטל: אתם כבר פיתחתם חומרי לימוד וישנה איזשהי קונספציה בדמות חוברות והרצאות.

ערן לרמן: בשעתו בנינו ערכה שהיא טעונה רענון.

ערן לרמן: ערכת הלימוד הזאת שנקראת "מבט אחר" שירתה אותנו כמה שנים.

ערן לרמן: היא מבוססת על סדרת טלוויזיה שהכין מיכאל קרפין בשעתו.

ערן לרמן: אני מודה שלדעתי אנחנו זקוקים היום למשהו עדכני יותר, מפני שהמציאות של אמצע שנות התשעים במידה רבה כבר איננה רלוונטית אחרי כל תהפוכות תשע השנים האחרונות.

ערן לרמן: בנינו מודל ולמודל הזה יש עדיין קונים.

ערן לרמן: אנחנו הגענו לתחתית הארגז של הערכאות האלה ואנחנו בהחלט צריכים כלים חדשים.

ערן לרמן: המהלך הגדול הבא מיועד להתממש בשיתוף פעולה עם סמינר "לוינסקי" שהוא בין המובילים בארץ בהכשרת מורים.

ערן לרמן: אנחנו רואים אותם כשותפים אסטרטגים בבנייה של מודל חדש.

ערן לרמן: חשוב לנו שהנושא הזה יונח על השולחן בדרך הנכונה.

ערן לרמן: לא במקרה הבאתי את חוברת מאה המושגים.

ערן לרמן: אני מקבל שזה לא מאה המושגים הסופיים והעדכניים.

ערן לרמן: אני מקווה מאוד שבגרסה המעודכנת יהיה משקל ראוי למי שימשיכו להיות בעתיד הנראה לעין 75% של יהדות התפוצות או 40% של העם היהודי, ויותר מ-40% של העם היהודי, כשאנחנו 40% האחרים פה בארץ, ולמשמעות הייחודית שיש לקשר הזה לגבי עתידה של מדינת ישראל.

ערן לרמן: יהדות ארצות-הברית עבור מדינת ישראל היא אחת מיסודות עוצמתנו כשם שישראל היא אחד מיסודות הזהות של יהדות ארצות-הברית המודרנית.

ערן לרמן: בלי זה קשה להבין לאן אנחנו הולכים.

ערן לרמן: תוך שנתיים האנשים הצעירים שיושבים כאן יתגייסו ויקבלו את רובה האם-16 שבא ממקום כלשהו, ויש סיבה לכם שהוא בא לשם.

ערן לרמן: כלומר, צריך לדבר על העתיד שלנו גם במובן האסטרטגי, במובן של תלות הגומלין, במובן של הבנת המציאות הלאומית שאנחנו חיים בה.

ערן לרמן: צריך להבין בצורה עמוקה את הנושא הזה גם בהיבטים האלה.

ערן לרמן: גם טוב לדעת שאנחנו לא לבד בעולם.

קולט אביטל: אנחנו מודים לך, ואני מניחה שתהיו מוכנים לתרום את החומרים שלכם למזכירות הפדגוגית כחומר גלם.

ערן לרמן: אנחנו עומדים לרשותם.

ערן לרמן: בשעתו אנחנו עבדנו בצורה הדוקה ביותר עם האגף כל עוד הוא קיים.

ערן לרמן: אני לא בא לערער על החלטת משרד החינוך לשנות את מרכז הכובד של העשייה בנושא הזה.

ערן לרמן: אנחנו עומדים לרשותו של עופר רימון בדיוק כשם שעמדנו לרשותם של דב אייזן וריקי יונה כל השנים שהם היו מופקדים על הנושא.

ערן לרמן: הם יכולים להעיד עד כמה השקענו מאמצים שנה אחר שנה לעמוד לרשותם בנושא הזה, וכך הדבר לגבי כל הרכב שמשרד החינוך יעשה, בתנאי אחד והוא שהנושא יקבל את מלוא תשומת הלב של לפחות נקודת מוקד אחת בתוך המשרד שכל עניינה בזה.

ערן לרמן: זוהי בקשתנו.

איתן שקלי: על רקע דיונים על תוכניות בהכנה, אני שמח לדווח כי תוכניות הושלמו.

איתן שקלי: השלמנו את כתיבתה של תוכנית לימודים בנושא ישראל-תפוצות שתהיה חתומה על-ידי משרד החינוך, משרד החינוך היה הגוף המוסמך בנושא הזה, וזה גם בחתימתה של הסוכנות היהודית.

איתן שקלי: התוכנית הזאת מוכנה ובחודש ספטמבר היא כבר מודפסת.

איתן שקלי: אנחנו כבר התחלנו השתלמויות מורים בנושא הזה.

איתן שקלי: אנחנו עובדים על התוכנית קרוב לשלוש שנים.

איתן שקלי: משרד החינוך נכנס להרפתקה של כתיבת תוכנית לימודים בשלושה חודשים וזה יפה וזה נועז ומרשים.

איתן שקלי: כמובן שישבנו על כך.

איתן שקלי: ישבתי לשיחה בונה ומעניינת מאוד עם עופר רימון.

איתן שקלי: אנחנו העמדנו את התוכנית שלנו לרשותו של משרד החינוך ואמרנו לו שזה מוכן ושהתוכנית שלו בתנאי אחד והוא לציין שאנחנו שותפים בתוכנית הזאת.

2411: אנחנו נציין שהם שותפים, אבל בלי הלוגו.

איתן שקלי: חבל לנו מאוד, אנחנו לא בדיוק מבינים למה.

איתן שקלי: מבחינתנו, התוכנית הזאת יוצאת לדרך, היא כתובה.

איתן שקלי: היא יפהפייה.

קולט אביטל: התוכנית יוצאת לדרך בבתי ספר תל"י.

איתן שקלי: לא, אנחנו מעמידים את זה לרשות כלל המערכת.

תרצה ריטקוביץ: יש לנו השתלמויות בשיתוף עם משרד החינוך.

2411: אנשי הסוכנות שהם אנשי התוכן יודעים בוודאי על התוכנית הזאת היות והפיתוח היה יחד איתם.

2411: הם קובעים את התכנים, לא אנחנו קובעים.

2411: כותבים את התכנים יחד איתנו.

2411: זוהי כתיבה משותפת, עבודה משותפת.

קולט אביטל: אבל, אם כבר המצאנו את הגלגל ויש תוכנית והיא קיבלה את אישור משרד החינוך והסוכנות היהודית, למה אנחנו מתחילים שוב פעם ושוב פעם כותבים?

2411: האנשים שמכירים ומומחים לתוכניות משלבים את הדברים שמופיעים בכל התוכניות, ואנחנו שמחים על כך שכל הגורמים רוצים - - -

קולט אביטל: התוכנית הזאת ששקדו עליה שלוש שנים עם אישורכם ועם אישור הסוכנות היהודית וכבר הוציאו עליה כסף, במה היא לא טובה ולא מספקת?

קולט אביטל: למה צריך לכתוב את זה מחדש?

עופר רימון: היא לא בנויה בדיוק לעניין הזה, היא לא תוכנית אינטרנטית, היא לא תוכנית אינטראקטיבית.

עופר רימון: אנחנו היינו שמחים לקחת מכל תוכנית.

עופר רימון: גם לבית התפוצות הייתה תוכנית שהועמדה לרשותנו, ויש עוד כמה תוכניות שהועמדו לרשותנו.

עופר רימון: אנחנו התבקשנו לשלב את התוכניות המוכנות.

עופר רימון: אנחנו אמרנו ואנחנו עדיין אומרים שנשמח לשלב גם את התוכנית הזאת.

עופר רימון: גם בסוכנות שיושבת להכין את החומרים, יש כבר תוכניות כתובות ויש דברים שנעשו.

עופר רימון: הרי כל מיני פעילויות בבתי-ספר כבר נעשו.

קולט אביטל: מר שקלי, אנחנו שמחים לפחות שחלק מהתוכניות שהכנתם ייכנס לתוכניות הלימוד.

איתן שקלי: אנחנו מקווים.

קולט אביטל: גם אנחנו.

רוני בר-און: בראשית דבריי אני רוצה לברך על הפגישה הזאת.

רוני בר-און: אנחנו חושבים שחלק מהבעיה שאנחנו מרגישים גם בארץ וגם בתפוצות הוא הנתק שגדל כל שנה בין בני הנוער בכל התחומים, חוץ אולי מבתחום המוסיקה.

רוני בר-און: עד לפני זמן קצר, הסניף של הקונגרס היהודי העולמי בארץ היה יותר מעורב בדברים שקרו רק בחוץ לארץ ופחות בארץ.

רוני בר-און: אני ישבתי עם יעקב כץ על הפעילות שלנו ודנו בשאלה איך אנחנו יכולים לעבוד ביחד.

רוני בר-און: יש לנו כתב עת ותיק שנקרא "בתפוצות".

רוני בר-און: כשהתמניתי לתפקיד המנכ"ל חשבתי שזה יכול להיות יותר רלוונטי לאוכלוסייה המקומית.

קולט אביטל: לתלמידים צריך משהו ברמה אחרת.

קולט אביטל: צריך לעשות כתב עת "בתפוצות" לילדים.

רוני בר-און: בשיחה שלי עם יעקב כץ אמרתי שיש לנו נציגות ב-88 מדינות היום, ואנחנו מאוד רוצים לראות אם אפשר לבנות איזה קשר.

רוני בר-און: ברור שרמת הנציגות בכל מדינה ומדינה היא שונה.

רוני בר-און: אנחנו ביקשנו לעבוד איתנו ככלי שיכול להוות צינור קשר עם התפוצות ועם סטודנטים פה.

רוני בר-און: ישנה גם אפשרות שמורים שמגיעים לארץ יוכלו הסביר על הקהילה יהודית.

קולט אביטל: האם אתם יכולים להביא לכאן מורים יהודיים?

רוני בר-און: אני חושב שאפשר לעשות את זה אולי יחד עם הסוכנות היהודית.

קולט אביטל: הסוכנות היהודית מביאה.

קולט אביטל: אבל, האם אפשר לעשות איזשהו שיתוף תקציבי או אחר שיביא יותר מורים לכאן?

קולט אביטל: אם הסוכנות היהודית עושה כמה השתלמויות בקיץ למורים יהודים מחוץ לישראל, האם גם אתם יכולים להביא מורים להשתלמויות האלה?

רוני בר-און: התשובה היא כן.

רוני בר-און: הקונגרס היהודי העולמי גם בחוץ לארץ וגם פה, משוכנע שאנחנו צריכים לעבוד יותר בארץ, ולהביא לא רק את האינטרס של הקהילות היהודיות בחוץ לארץ, אלא גם שיש לעצור את הנתק שקיים ולהיות יותר בקשר.

קולט אביטל: אנחנו מאוד נשמח אם את האמירה הזאת של עצירת הנתק, אנחנו נתרגם גם לדברים קונקרטיים.

12961: אנחנו פועלים בישראל בעיקר באמצעות הסוכנות היהודית והג'וינט, ולכן הדברים שנאמרו כאן קודם הם בהחלט מייצגים אותנו.

12961: אבל יחד עם זאת, אני רוצה להעיר את הדברים הבאים.

12961: ראשית, אנחנו מגלים בורות רבה מאוד בכל הרמות בהן הציבור הישראלי בא במגע איתנו לגבי יהדות ארצות-הברית החל מאנשים צעירים מהסוג שראינו פה, וכלה באנשים יותר מבוגרים שמבשילים בתוך המערכת והופכים להיות אזרחים במדינת ישראל.

12961: רמת ההיכרות והידיעה שלהם היא נמוכה ביותר.

12961: אני מעז לומר שזה נוגע בפורומים מאוד מכובדים, ואני לא אנקוב בשמם כרגע.

קולט אביטל: ממש לא מפתיע.

12961: אנחנו ארגנו עכשיו פעמיים קבוצות של חברי כנסת יחד עם הסוכנות היהודית.

12961: אנחנו מזמינים אותם לארצות הברית לתקופה של שבוע ימים כדי ללמוד את יהדות ארצות-הברית במובן הכי בסיסי של הדבר, בקהילות, בפדרציות, הפעילות הפוליטית שלהם, הפעילות הקהילתית שלהם, כדי לדעת במה מדובר.

12961: אני חושב שזה דבר מאוד חשוב, ואני שמח שיש היענות בקרב חברי הכנסת לבוא.

12961: אנחנו מתאמים את זה עם הסוכנות.

12961: אנחנו עושים את זה גם עם אחרים.

12961: אנחנו מכירים בעבודה החשובה שהוועד היהודי האמריקאי עושה עם פו"ם ועם המכללה לביטחון לאומי.

12961: הוא מסיע אותם כל שנה, וזוהי השנה השלישית.

איתן שקלי: פגשתי את אנשי המכללה לביטחון לאומי בכנס השנתי של ה-AJCE בשנה שעברה בוושינגטון.

איתן שקלי: זה היה מדהים.

איתן שקלי: זה ריגש את האמריקאים עוד יותר משזה ריגש אותי.

קולט אביטל: לפני שנים הייתה לוועד היהודי האמריקאי תוכנית להביא אנשים צעירים שיתפתחו בפוליטיקה.

קולט אביטל: אנחנו הבאנו במחזור הראשון את לימור לבנת, ואני בחרתי את לימור לבנת.

12961: זוהי מסגרת מצוינת.

12961: בחודש נובמבר אנחנו הזמנו גם את המכללה וגם גופים אחרים.

12961: אנחנו ניסינו ואנחנו מנסים להגביר את הידע ואת ההשתלמות.

12961: אני חושב שאנחנו יכולים לסייע לכם בעבודה מול בתי ספר או מול מסגרות חינוכיות באמצעות הארגון שלנו שמקיף את כלל הקהילה היהודית בארצות הברית.

12961: אנחנו נעמוד לרשותכם.

12961: אני חושב שכל תוכנית שתציעו לתחום הזה תתקבל על ידינו בברכה, ואנחנו נסייע.

קולט אביטל: נכנסת לפה עוד משלחת של תלמידים מבית הספר "ליד האוניברסיטה".

קולט אביטל: אני רואה שרוב התלמידים לובשים טי שירטס אמריקאיים.

קולט אביטל: אני רוצה לומר לתלמידים שנכנסים עכשיו שהדיון הוא מה אנשים צעירים כמוכם יודעים על יהודי התפוצות.

קולט אביטל: אני רוצה שאחד מכם יתנדב לומר לנו מה אתם יודעים על יהודי ארצות-הברית, כמה יהודים יש שם, איפה רובם מתגורר.

קריאה: הריכוז הגדול ביותר הוא בניו-יורק, יש שם 2-2.5 מיליון יהודים.

קריאה: בכל ארצות-הברית יש 6-7 מיליון יהודים.

קולט אביטל: איפה הריכוזים הגדולים של היהודים בארצות הברית?

קריאה: בניו-יורק ישנו הריכוז הוא הכי גדול, יש יהודים גם בלוס-אנג'לס ובפלורידה.

קולט אביטל: האם מישהו מכם יכול לנקוב בשם אחד של אדם חשוב בהיסטוריה של הקהילה היהודית באמריקה שפעל ותרם?

קריאה: הרב כהנא.

הקליטה והתפוצות: האמת היא שיש 5.5 מיליון בכל ארצות-הברית.

הקליטה והתפוצות: היו 6 מיליון, אבל המספר הולך ופוחת.

הקליטה והתפוצות: בניו-יורק עם כל סביבותיה אין יותר ממיליון, מיליון וחצי.

אלן הופמן: אני שמעתי שהתלמידים האלה מהתיכון "ליד האוניברסיטה".

אלן הופמן: זה הזכיר לי שכאשר אני באתי לאוניברסיטה בשנות השמונים, דליה עופר שאז הייתה דוקטורנטית צעירה ואחר כך נעשתה גם פרופ' מן המניין, הייתה מורה במשרה מלאה בבית-ספר התיכון "ליד האוניברסיטה", בית-הספר שבו התלמידים האלה לומדים.

אלן הופמן: לראשונה במדינת ישראל, היא הקימה שם מגמה ביהדות זמננו.

אלן הופמן: היא פיתחה תוכנית לימודים לתיכון.

אלן הופמן: בית-הספר קיבל אישור שזה ייחשב כחלק מהבגרות בהיסטוריה.

אלן הופמן: אני רואה שאין מורים בחדר, אבל אני שואל את עצמי מה באמת קרה ב-15-20 השנים האחרונות אפילו בבית-הספר הזה שהיה המקום הראשון בארץ שהתמקד בנושא העם היהודי, ומה קרה בתוך בית-הספר מאז שדליה עופר עזבה.

אלן הופמן: היה מעניין לנתח מהו התהליך שקרה פה.

אלן הופמן: נדמה לי שכמעט כמו כל חדשנות בחינוך, המנהלים הם המשפך לכול הנושאים, ואחת מהשאלות המרכזיות שנצטרך להתמודד איתה גם לגבי התוכנית החדשה, אבל גם לגבי ההמשך בבתי-הספר התיכוניים, היא איך אנחנו מביאים את המנהיגים של מערכת החינוך להכרה שהנושא הזה הוא נושא חשוב.

קולט אביטל: אלן, אני חושבת שאני שותפה לדעתך, אבל אולי בצורה אחרת.

קולט אביטל: נכון שהמוקד לחדשנות והיוזמות לחדשנות באות מהמורים או מהמנהלים.

קולט אביטל: אבל, אם אין איזשהי עקביות, איזה הכוונה עקבית של דבר שנכנס בצורה פורמלית למערכת החינוך, אז הדברים לא מתקדמים.

קולט אביטל: בלי הכוונה, היוזמות מתעייפות ומתות.

קולט אביטל: אולי זה המקום גם לבוא ולפתוח סוגריים ולומר שבסנט-פטרבורג אנחנו שמענו מנהל מאוד נלהב שמלמד עכשיו את כל נושא ישראל באמצעות הציפורים.

קולט אביטל: זה מאוד נחמד וילדים מאוד מתעניינים בצפרות ובציפורים, אבל זה ימות אם לא תהיה עקביות קוריקולום שהוא פק"ל לגבי כל בתי ספר.

2411: זה בדיוק מה שמנסים לעשות.

קולט אביטל: אנחנו רוצים להתקרב לסיכום הישיבה.

קולט אביטל: לא בתור מורה ולא בתור מחנכת, הייתי רוצה להרשות לעצמי להציע שני דברים בסל הזה שאתם מכינים.

קולט אביטל: ראשית, הייתה סדרה יוצאת מהכלל, הסדרה הכי טובה שאני אי פעם ראיתי בטלוויזיה, של אבא אבן על Jewish Civilization , מורשת.

קולט אביטל: יש לי כמה עותקים, אני בטוחה שאפשר להשיג את הסדרה.

קולט אביטל: היא שודרה ב-PBS , ובבתי-ספר אמריקאים.

קולט אביטל: הסדרה סוקרת את תולדות העם היהודי עם כל ההישגים שלו, עם כל הגאונים שקמו בכל דור, כל הסופרים הגדולים.

קולט אביטל: היא לא מדברת רק על מה זה בית יהודי ואיך שומרים על מסורת, אלא גם על דמויות כמו יהודה הנשיא, הרמב"ם.

קולט אביטל: אני חושבת שזהו כלי שאני הייתי לוקחת אותו, ואם הייתי צריכה להעביר משהו מעניין בבתי ספר, יכול להיות שהייתי מעבירה את זה גם בקלטות האלה.

קולט אביטל: לא תמיד צריך להמציא את הגלגל מחדש.

קולט אביטל: השקיעו בזה מיליונים של דולרים גם במחקר, גם בחומר תיעודי, גם בחומר ויזואלי.

קולט אביטל: אני לא דיברתי עם התלמידים כאן, אבל אני מניחה שאם הם היו צופים בסדרה כזאת במקום להיות נוכחים בשיעור יבש, זה היה מטביע בהם הרבה יותר.

קולט אביטל: זה גם היה מעניין אותם הרבה יותר.

קולט אביטל: זה כלי אחד שהייתי רוצה שתחשבו עליו.

קולט אביטל: הכלי השני שאני בטוחה שחשבתם עליו לא רק ברמת התרומה שלהם בתוכניות שהם בנו, הוא לקחת כל כיתה ל"בית התפוצות" ליום יומיים של סמינר.

קולט אביטל: שם הם יכולים לראות דגמים של בתי כנסת, ואת כל מה שיש שם ברמת האומנות.

קולט אביטל: אין כמו דבר ויזואלי.

קולט אביטל: אי אפשר להחליף זיכרון ויזואלי במילים.

קולט אביטל: אלה שני הכלים שהייתי רוצה שתחשבו עליהם.

איתן שקלי: אני גם מבקש להדגיש שאנחנו צריכים להביא לכך ככל האפשר שתהיה מודעות בכל מערכת החינוך בכל הזרמים, וגם אם זה לא בתוכנית לימודים ישירה.

איתן שקלי: ילדים החל מגיל הגן צריכים לדעת שיש עם יהודי במקומות שונים ורבים בעולם, שיש לנו איתו שותפות גורל, וכאשר אנחנו חוגגים את ליל-הסדר, חוגגים את ליל-הסדר באותה מתכונת גם יהודים רבים סביב כדור הארץ, או שהעם היהודי מקיים את יום הכיפורים בכל העולם.

איתן שקלי: יש לזה משמעות גדולה מאוד.

איתן שקלי: צריך בהחלט לדבר לא רק על שותפות הגורל ועל העבר המשותף על כל התהילה, הצרות והאסונות, אלא לדבר גם על השותפות בהווה והצורך בשותפות לעתיד כאשר הדבר הזה מחייב אותנו לא רק משום שאנחנו 40% החשובים בעם היהודי, אלא גם משום שאנחנו פה בישראל לא נוטשים את השאיפה ואת התקווה שיום אחד רוב העם היהודי, הרוב הגדול שלו, יתרכז כאן.

איתן שקלי: עד שזה יקרה, חשוב שהקשר יתקיים כל העת.

איתן שקלי: בני נוער היום יותר פתוחים לעולם בכלל באמצעות הטלוויזיה, הקולנוע, והאינטרנט.

איתן שקלי: הם מקבלים ידע ומושגים על העולם היהודי.

איתן שקלי: לפעמים מי שאין לו את הרקע ומי שלא קיבל את הנתונים הנכונים, אולי מקבל תמונה שגויה ולא נכונה.

איתן שקלי: חשוב שמערכת החינוך היא זו שתהיה אחראית לנושא.

איתן שקלי: טוב שאתם מכינים כאלה תוכניות בחטיבת הביניים.

איתן שקלי: אני מציע שמורים ומחנכים יהיו מודעים לנושא כדי שגם שלא במסגרת תוכנית לימודים, הם ידעו לדבר עם הילדים על העולם היהודי ועל העם היהודי דרך הדת כמכנה משותף, אבל לא רק דרך הדת.

איתן שקלי: אנחנו נציע את ההחלטות הבאות: הוועדות רואות חשיבות רבה בהגברת ההיכרות של הנוער הישראלי את יהדות התפוצות, ובהבאת הנוער למודעות כי יש לנו שותפות גורל ומחויבות לשותפות עתיד עם העולם היהודי.

קולט אביטל: הוועדות מברכות על תחילת עבודת המזכירות הפדגוגית בהכנת תוכנית הלימודים - -

2411: יחד עם הסוכנות היהודית.

2411: זוהי שותפות מלאה, צריך להדגיש את זה.

הקליטה והתפוצות: - - והסוכנות היהודית, ומצפה לקבל עידכונים על תכני התוכנית שתגובש, ועל דרך ביצועה.

הקליטה והתפוצות: הוועדות קוראות לשתף בגיבוש הקונספציה את באי כוחם של ארגונים יהודיים בארץ.

הקליטה והתפוצות: תודה לכולם.

איתן שקלי: רבותיי, תודה רבה לכולם.

איתן שקלי: נשמח לחזור ולפגוש אתכם.