ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 114, 2004-05-12 09:00

קולט אביטל: ברוכים הבאים לועדת עלייה,קליטה ותפוצות.

קולט אביטל: אנחנו מתכנסים היום בצל האסון שנגע לכולנו, שאנחנו עוד לא רואים מה סופו, כי החיילים שלנו עדיין שם, ובין החיילים שנספו מותר להזכיר לפחות בועדה הזאת, שאחד מהחיילים האלה חייל בודד, זה נותן לנו המחשה עד כמה העלייה הזאת שהגיעה מחבר העמים מחלחלת חייה ונושמת ותוססת בתוך החברה וכמה היא לוקחת חלק בכל בעיותיה וכמה למעשה גורלם של אותם העולים איננו פשוט ואיננו קל.

קולט אביטל: בסך הכל אנחנו כיסינו ומכסים יום יום מגוון מאד רחב של כל הבעיות שניצבות בפני עולים.

קולט אביטל: אתן לך רק דוגמה, אתמול היתה לנו ישיבה ראשונה ארוכה והנושא עוד לא נסתיים בכל הנושא של רישוי, מתן רישוי למקצועות שעולים בארץ, אני יודעת שגם אתם עוסקים בזה, ואני אומרת את זה משום שבסך הכל במצב שנוצר, בסיטואציה שבה אין הצטופפות גדולה כדי לעלות לישראל, והאתגרים בפנינו מאד שונים, אני חושבת שאולי כדאי לראות מה ניתן לעשות כדי שנתרכז בשני נושאים שהם נושאי מפתח, אם אנחנו רוצים להביא את העלייה.

קולט אביטל: הנושא הראשון הוא כמובן תעסוקה, יצירת מקום עבודה, מתן או השקעה ביצירת מיומנויות בחינוך מקצועי, או הסבה מקצועית.

קולט אביטל: הדבר השני הוא דיור, הנכון הוא שהנושא של הדיור לא קשור בכם ולא תלוי בכם, אבל אני מתרשמת היום שזו אחת הבעיות הכי קשות הכי כבדות, ואני מוכרחה להגיד שאני קצת די מיואשת מחוסר היכולת שלנו להתמודד מול משרדי הממשלה ובעיקר מול משרד השיכון במכלול של בעיות שהולך רק ושוקע ומסתבך.

קולט אביטל: גם משום שאין שום מדיניות שמעודדת דיור ציבורי, וגם משום הפתרונות שמוצעים לא תמיד אופטימליים, עדיין היום יש כמעט 60,000 עולים זקנים שמחכים לדיור, ועדיין יש נכים, ועדיין הבעיה עם דירות להם, וגם אותם הבעיות שהפתרונות שהוצעו לפני עשר שנים בנגב, כל מה שנקרא הדיור הקל הולך ומתמוטט והתופעה של התמוטטות של הבתים האלה של חוסר התאמתם לדיור, אני לא אומרת את זה פה כדי להתלהם, היא הרבה יותר רחבה ממה שחשבנו.

קולט אביטל: ולכן אני הייתי רוצה לפחות לשמוע מכם איך אתם רואים את הנושאים, איך אפשר להתמודד איתם, איך ניתן בכל זאת להביא איזה שהוא שינוי בסדרי עדיפויות בטיפול משרדי הממשלה, אם אפשר, אני יודעת שאין לנו ניגודי אינטרסים, או ניגודי דעות, במשרד הקליטה בעניין הזה.

סלי מרידור: תודה רבה ליושבת ראש הועדה, ותודה רבה לאנשים הנמצאים פה, אריה אזולאי נמצא פה, ואנשים אחרים אבל גם לשכת הקשר, אנשי משרד הקליטה ואנשים נוספים, כל מי שנמצא פה, ארגוני עולים, גם על שיתוף הפעולה המתמשך שהוא חיוני לצבא במשימת העליה, ותודה מיוחדת ליושב ראש הועדה ולחברי הועדה על התרומה הגדולה במיקום של הנושא של העליה והקליטה של העם היהודי בסדר היום הישראלי וגם על שיתוף הפעולה הקונקרטי בתחומים שונים שהוא מאד חשוב להצלחת המשימה הזאת.

סלי מרידור: נושא התעסוקה יודעים שהוא אתגר עצום, אני חושב שבנקודה אחת שבה נגעת מלכתחילה, מקצועות הרישוי, היא נקודה שהיא ככל שהיא מסובכת היא נעשית יותר שכיחה היא תלויה לא במצב המשק אלא תלויה בהחלטות עקרוניות, ערכיות חוקיות מינהליות, ואני אגע בזה, שלגבי סוגיית הדיור, אנחנו יודעים מה קורה עם מדיניות המשכנתאות, והפסקת הסיוע המיוחד לעולים חדשים, או הפחתת הסיוע ובוודאי ביטול המענקים לעולים חדשים, הדבר הזה לא יכול לעזור לעלייה ובוודאי גם לא יכול לעזור לקליטה.

סלי מרידור: הזכרת את העולים הקשישים, אנחנו נמצאים במאבק מאד גדול בזירה לגמרי אחרת של הסדר הבנקים של סאלם, אנחנו, הסוכנות היהודית, חברת עמיגור, בתמיכת ממשלת ישראל, מנסים לשכנע את השופט קורמן בניו-יורק לעשות לטובת דיור מוגן לעולים קשישים, עוד אין החלטה של השופט, אבל אנחנו נמצאים שם במאבק מאד גדול מול נטיה לתמוך בתכניות של חסד וסיוע לקשישים מברית המועצות, עוד היום הסדר הבנקים השוויצריים שכולו בנוי על כספים של יהודים שנספו בשואה וחשבונותיהם הוסתרו בבנקים שוויצריים או זהב שנשדד מיהודים ונמצא במרתפים של בנקים שוויצריים, הסדר של מיליארד ורבע דולר, שעד היום השופט בארצות הברית החליט לעשות קרוב ל-80% כסף לקשישים מברית המועצות, והוא עומד על סף החלטה מדורגת על עוד מאות מיליוני דולרים, אנחנו נאבקים בזירה הזאת, לא בקלות, מול טענות מאד כבדות על יהודים בברית המועצות שמיוצגים על ידי הג'וינט, בזירה מאד טעונה.

סלי מרידור: אנחנו לפחות עושים מאמץ להביא כמה שיותר כסף לארץ, ליעד את הכסף הזה לטובת דיור לקשישים.

סלי מרידור: הסוכנות באמצעות עמיגור סיוע קרן וינברג מארצות הברית, סיוע בתביעות בשיתוף גדול מאד עם ממשלת ישראל, הצליחה למצוא פתרונות לאלפי עולים קשישים בשנים האחרונות.

סלי מרידור: אבל זו טיפה, אבל זה שלולית בים כדי להגיע לפתרון יותר משמעותי צריך הרבה יותר משאבים, אנחנו עושים את המאמץ הזה, אני לא רוצה להגיד שאני פסימי, אבל אני לא יכול להגיד שאני אופטימי, על כל פנים.

סלי מרידור: המצב, האיום מהכיוון של גרמניה ממשיך להתקיים.

סלי מרידור: אני חושב שהמצב שבו גרמניה מפתה יהודים להגיע אליה בתנאים של פליט, אני מדגיש בתנאים של פליט, אני לא חושב שאנחנו רוצים להגיד לגרמניה אל תקבלו יהודים, אבל אני חושב שאנחנו זכאים לומר לגרמניה, במיוחד לגרמניה, שלא התביישנו להגיד לארצות הברית בשנות ה-80, ובזכות העמידה של הממשלה, אז, מול יהדות ארצות הברית וממשלת ארצות הברית, לא איבדנו את גל העלייה הגדול מברית המועצות בתחילת שנות ה-90, מדינת ישראל, לטעמי, לא צריכה לסבול מצב שבו איזה שהיא מדינה בעולם תתייחס ליהודים כפליטים.

סלי מרידור: יש מדינת ישראל, אם יהודים רוצים להגר ממקום למקום אנחנו צריכים לעמוד על זכותם להגר ממקום למקום, אבל לעלות עולים רק לארץ.

סלי מרידור: אני חושב שזה נושא של מדינת ישראל על זרועותיה השונים צריכה למצוא את הדרכים לקיים עליו דיאלוג עם הרשויות בגרמניה, משום שהדבר הוא גם פוגע, הוא גם לא סביר, ויש לו גם השלכות אסטרטגיות חריפות על מדינת ישראל.

סלי מרידור: צריך להביא בחשבון שאם בשנה שעברה יצאו מברית המועצות סך הכל 35 אלף איש, לארץ הגיעו רק שליש מהם, כ-12 אלף, ו-19 אלף הגיעו לגרמניה.

סלי מרידור: כמו שאמרתי קודם, ברית המועצות עם כל הדלדלות המאגר עדיין היא מקור להגירה או ליציאה של 35 אלף זכאים, שמתוכם רק שליש הגיעו לארץ ואנחנו עלולים להכנס לסיטואציה של שנות ה-70, ש-70%-80% אחוז מהיהודים שיצאו מברית המועצות לא הגיעו לארץ.

סלי מרידור: וכפי שנאבקנו בענין הזה אז ובסופו של דבר בהצלחה, לדעתי, כפי שאמרתי בזכות ההצלחה הזאת בשנות ה-90, לא ראינו את התופעה שחווינו אותה בשנות ה-80, צריכה מדינת ישראל על זרועותי השונים לנקוט את הפעולות המתאימות מול גרמניה.

סלי מרידור: גם בצרפת יש המשך של התעוררות גדולה.

סלי מרידור: רק בתחילת החודש הזה היו ירידי עלייה בצרפת, בהיקפים של 6,000 יהודים, שבאו לירידי עלייה.

סלי מרידור: בעיקר בפריס גם במרסיי.

סלי מרידור: היה גם יריד גדול בבריסל.

סלי מרידור: יש עניין גדול בעלייה, וגם כל מה שקשור להתעניינות ברכישה בפועל של דירות בארץ.

סלי מרידור: יש התעוררות מאד גדולה בתחום הזה מתחילת השנה, למרות שזה מספרים קטנים משום שעיקר העלייה מצרפת, כמו מארצות הברית, היא בקיץ, היה גידול בעלייה מצרפת בהיקף של שליש בערך ביחס לאותם חודשים בשנה הקודמת.

סלי מרידור: ואנחנו מקווים לגידול בעלייה מצרפת גם כן השנה.

סלי מרידור: וגם שם אנחנו מחפשים היום גורמים קהילתיים לעשות איתם שותפויות שונות כשבסך הכל בקהילה היהודית בצרפת גם הקונסיסטואר וגם הפראנססוסיאל, וגם הטריף למרות שלא באופן פומבי.

קולט אביטל: בוא נראה ביום ראשון.

קולט אביטל: יכול להיות שביום ראשון יהיה שינוי.

סלי מרידור: מה יש ביום ראשון, בצרפת.

קריאה: יש בחירות ליושב ראש הטריף.

סלי מרידור: ליושב ראש הטריף.

קולט אביטל: ואם זה יהיה מי שאני חושבת, זה יכול להיות שיש יותר סיכוי.

סלי מרידור: יכול להיות, אבל גם ראש הטריף הנוכחי פוטרמן, בנו גר בארץ ואין ספק שליבו לפחות, הוא לא נגד עלייה אלא בעד עלייה לארץ, אז בצרפת יש תמיכה קהילתית מאד בסיסית לעניין של העלייה, אנחנו מנסים לשתף פעולה, להרחיב, להעמיק שתוף פעולה עם גורמים קהילתיים, בצרפת, כדי ליצור גידול מקסימאלי של עלייה כשהיעד שלנו הוא עד 2006, לנסות לעבור את 5.000 העולים גם מצרפת וגם מצפון אמריקה.

סלי מרידור: יעד מאד אמביציוזי להכפיל את מספר העולים בטווח של שלוש שנים.

סלי מרידור: בשנה שעברה היינו באזור ה-2000-2500 בשני המקומות האלה, רוצים עד 2006 להגיע ליותר מ-5000 משני המקומות האלה, אנחנו מתכוונים לרכז את כל המאמצים כדי לפרוץ את הדרך וליצור ראש גשר שעליו יעלו הרבה מאד עולים בעשור הקרוב.

סלי מרידור: אלה החדשות הטובות הן גם מבוססות על שיתוף פעולה שיש לנו עם משרד הקליטה, הן מבוססות על תכנית משותפת עם משרד הקליטה, שהיא קליטה קהילתית של שש, אני חושב, קהילות בארץ שנרתמו ביחד, בעצה עם משרד הקליטה והגענו לתכניות ספציפיות של קליטת עולים ואנחנו מתכוונים להחיל את תחום הפעילות הזאת שוב כדי להגדיל את העלייה מבחירה, מארצות חופשיות.

סלי מרידור: זה מתחבר לזה שהדברים האלה הם כולם קשורים לצוות חשיבה אסטרטגי שהקמנו, שהוא יהיה משותף לממשלה על זרועותיה השונות ולסוכנות היהודית, בראשות איש עסקים ישראלי, ידידי ארזי.

סלי מרידור: הצוות הזה כבר עובד חצי שנה, כשהמשימה העיקרית שלו, זה באמת להציע אסטרטגיה לעשור הקרוב של המשך עלייה גדולה, במצבים שאנחנו מעריכים, בוודאי מקווים, שהעלייה לא תהיה עלייה מארצות מצוקה, אלא עלייה מבחירה.

סלי מרידור: ,אתגר שהציונות במספרים גדולים ב-122 שנות עליות עוד לא התמודדה בהצלחה עם אתגר של מספרים גדולים של עלייה מארצות חופשיות ומבחירה.

סלי מרידור: זה האתגר של המאה הזאת.

סלי מרידור: האתגר של הדור שלנו זה האתגר של העשור הזה ואנחנו ביחד עם ממשלת ישראל מנסים להתמודד איתו.

סלי מרידור: יש גם צוות על לישום של אסטרטגיה כזאת בראשות מנכ"לית משרד הקליטה ומנכ"ל מחלקת העלייה של הסוכנות היהודית.

סלי מרידור: המשמעות הדמוגרפית למדינת ישראל ולעצם קיומה היא ברורה, לא צריך להכביר בה מילים.

סלי מרידור: אנחנו בטוחים שצריך לעשות שינויים גדולים גם בפעילות בחוץ לארץ, וגם במציאות בארץ, בפעולות בארץ כדי לאפשר עלייה גדולה מבחירה.

סלי מרידור: אני רוצה להתייחס גם בהקשר הזה לארבע נקודות ספציפיות.

סלי מרידור: אחת מהן כבר נגעת בה בתחילת הדברים והיא מקצועות הרישוי.

סלי מרידור: אני מעריך, אני אפילו לא רוצה להשתמש במילה מעריך כי היא מילה יותר מידי מחייבת, אבל אני יש לי תחושה שיכול להיות שאם היינו פותרים את הסוגיה של מקצועות הרישוי, היינו פותחים את הדלת לאלפים, לאלפי משפחות שנמצאות על הגדר, שהלב שלהם באמת במזרח והם נמצאות במערב משום שאין להם סיכוי למצוא פה תעסוקה.

סלי מרידור: אני חושב זה סוג דבר שאם היינו מצליחים לפתור היינון מצליחים לעשות קפיצת מדרגה מאד משמעותית ללא השלכות כספיות כמעט בכלל.

סלי מרידור: אם בכלל השלכות כלכליות לדעתי עם תרומה חיובית למשק אני חושב שאנחנו מדברים על אנשים שרכשו את כל ההשכלה המקצועית שלהם, ואת כל הנסיון המקצועי שלהם במיטב מוסדות הלימוד, המחקר והפרקטיקה שיש בעולם המערבי.

קולט אביטל: מה זה הם לעומתנו.

קולט אביטל: אנחנו הרבה יותר טובים.

קולט אביטל: חוץ מזה אחיות, אין אחיות כמו האחיות הישראליות, לא קיים.

קולט אביטל: הם צריכות לעבור שוב פעם את כל הבחינות גם אם הם עבדו עשרים שנה בניו-יורק ג'נרל הוספיטל, זאת הגישה.

סלי מרידור: אני חושב שזה שמנכ"לית משרד הקליטה מרכזת צוות מהלך שמצפים לו מול משרדי הממשלה, אני מניח במידה לא מבוטלת מול משרד הבריאות, את שהפריט משרד הבריאות, אני חושב שאנחנו לא צריכים להסתפק, אני משוכנע שזאת לא הכוונה בשינויים פיסיקליים שאנחנו נחשפים, אני לא חושב שמצבנו היה רע עד 89, אני זוכר את עצמי מטופל כנער על ידי רופא שיניים שעלה מארצות הברית בלי שיעבירו אותו מסלול יסורים, ואני חושב שלא יקרה שום דבר אם מדינת ישראל תחזור למדיניות, בעיני, גם ציונית גם שפויה, גם נכונה כלכלית בהקשר של מקצועות הרישוי.

סלי מרידור: אני חושב שפה צריך לשלב כוחות ולעשות מאמץ זה סוג דבר שאפשר בהחלטה אחת לעשות שינוי גדול.

קולט אביטל: אני הבנתי שאתה גם בהידברות עם ראש הממשלה שיחייב בצורה חד משמעית.

קולט אביטל: מה זה אומר?

סלי מרידור: הדבר השני, נושא גיור.

סלי מרידור: אנחנו נמצאים בארץ עם 300.

סלי מרידור: 000 מתוך למעלה ממיליון, שהגיעו ב-14 השנים האחרונות, שהם אינם יהודים לפי ההלכה, זכאי חוק השבות שאינם יהודים לפי ההלכה.

סלי מרידור: דבר המעניין והמעודד בהקשר של קשר שלהם והתחברות שלהם לעם היהודי במדינת ישראל, הוא דבר שכולנו חשים אותו מתוך ההיכרויות, כולנו רואים אותו מתוך השרות בצבא, וכואב להגיד את זה בבוקר כזה, והבחור הנפלא שהתמונה שלו לא עוזבת מאתמול בערב את הראש, שעלה מיוגוסלביה כחייל בודד ונהרג, אז הוא היה יהודי לפי ההלכה כי אמא שלו היתה יהודיה, אבל אבא שלו לא היה יהודי, וכמוהו ביחידה שלו ובטח ביחידות אחרות יש הרבה מאד מצבים הפוכים שמבחינה תודעתית אגב, ברוב הארצות האלה, בוודאי במזרח אירופה, התודעה נקבעת בעיקר לפי האבא ולא לפי האמא.

סלי מרידור: ושוב נקבע על פי האבא ולא על פי האמא, אבל הדבר הסטטיסטי שבעייני הוא מדהים, זה בחיוביות שבו, שמתוך ה-300,000 פרט כמו 30,000 או 25,000 בחרו להרשם כנוצרים.

מרינה סולודקין: גם זה בטעות.

קולט אביטל: גם מספרם של אלה שיש להם מוטיבציה להתגייר מאד מאד ירד.

קולט אביטל: זאת אומרת, המוטיבציה היתה יותר גבוהה בשנים קודמות, לא ברור לנו אם מתוך הסתגלות לסוג אחר של ישראליות, או מתוך כל מה שקורה שמרתיע אותם בדרך.

קולט אביטל: אני נוטה יותר לקווים השניים, הם פשוט נרתעים והם כבר לא עומדים בתור ברבנות כדי שיתגיירו גם כן.

סלי מרידור: המצב הוא לפי מיטב הכרתי כזה, צריך לדבר על שני מהלכים, מהלך אחד הוא המהלך הצבאי, זה מהלך שהתפתח באופן חיובי.

סלי מרידור: עם החדרה מראש הממשלה דרך שר הבטחון או הרמטכ"ל והרב הצבאי הראשי, חיוניות העניין מתקיימים קורסים, הצבא מאפשר לחיילים לצאת לקורסים על חשבון הצבא תוך כדי השרות הצבאי, הדבר הזה מתרחב עכשיו.

סלי מרידור: אנחנו מגייסים הרבה כסף בעולם כדי לאפשר את זה, ואנחנו מצפים שהדבר הזה ילך ויתרחב בצבא, ואנחנו מקווים ששיתוף הפעולה בכל הדרגים לרבות הרבנות הצבאית הראשית ימשכו גם כשהמספרים יגדלו.

סלי מרידור: נכון לעכשיו נטל ההוכחה - -

מרינה סולודקין: זה גם תרומה של אליעזר שטקל, שיחס של –

סלי מרידור: תרומתו של אליעזר שטקל, היא מאד גדולה ועכשיו היא אושרה כבר וזה בוודאי לא יקשה על העניין אלא רק יקל על העניין אלא רק יקל על העניין.

סלי מרידור: התחום השני הוא התחום האזרחי, שבו נכון לעכשיו, למעלה מ-4,000 איש לא יהודים, סיימו את המכון ללימודי יהדות, ומהם פחות מ-1000 גויירו.

סלי מרידור: והסיטואציה הזאת ש-3 מתוך 4 אנשים, שהלכו ללמוד בתנאים הבלתי אפשריים של העולים החדשים שצריכים לדאוג לדיור שיותר קשה ולפרנסה שכמעט ולא נמצאת, ולרכוש עברית כדי להיות מסוגלים להתחרות בשוק העבודה, עם כל זה אנשים היו מוכנים לקחת שנה שלמה, פעמיים או שלוש בשבוע אחרי הצהרים, ללמוד קורס של 450 שעות כדי להתקרב ליהדות ומתוך אלה, אני לא מדבר על אלה שלא הגיעו לקורס, מתוך אלה 3 מתוך כל 4 הם - -

מירלה גל: אני מאד איתך בעניין הזה, אבל פשוט על מנת להעמיד דברים על דיוקם, חלק מהם הם יהודים, חלק מהלומדים.

סלי מרידור: זה נכון שחלק מלומדים יהודים, אני, 4,000 זה לא כל לומדים, כל הלומדים זה קרוב ל-10,000, 4,000 זה רק מסיימים מתוך הלא יהודים מבין הלומדים.

סלי מרידור: 4,000 זה המסיימים, לא אלה שלומדים עכשיו, מתוך ה-60% הם לא יהודים, מתוך כלל הלומדים.

סלי מרידור: .

סלי מרידור: זה מצב בלתי נסבל.

סלי מרידור: המהלך שראש הממשלה הוביל אותו, של הקמת מערך גיור במשרד ראש הממשלה, בראשות הרב דרוקמן, שגישתו היא מאד חיובית לעניין, מהלך שלא הושלם משום שהרב דרוקמן אמנם ראש מערך הגיור, אבל בתי הדין לגיור נשארו לא בשיפוטו, ולמעשה הוא לא מתפקד, עדיין עם הרבה רצון טוב, אבל בלי שום סמכויות.

סלי מרידור: ועד אשר המהלך הזה לא יושלם לא תהיה פריצת דרך, ואילו כאן גם אנחנו פועלים, אני חושב שכל אחד צריך לפעול, עד כמה שזה חשוב לו, כדי להשלים את המהלך הזה.

קולט אביטל: אני רק רוצה אולי להוסיף דבר שאני מניחה שאתה מכיר אותו, אבל אנחנו מצאנו אותו די בלתי נסבל, גם לגבי ציבור לא קטן שעבר את כל יסורי הגיהנום והתגייר בצורה הכי אורתודוקסית שרק אפשר, ועלה לנו לא מעט דמעות, יש פרשנות מחמירה של היועץ המשפטי לממשלה שנקנתה בשקיקה רבה על ידי משרד הפנים, שגם אלה שבאו והתגיירו, ודרך אגב, גם חלק הגיעו הנה להתגייר משום שאין להלם איפה להתגייר במקומות כמו רומניה, הונגריה, אין שם רבנים, אין בתי דין רבניים, אז הם באו במיוחד לארץ כדי ללמוד יהדות ולהתגייר.

קולט אביטל: אין יותר מעמד של עולה, נגמר הסיפור, בקושי רב מוציאים להם את הנשמה שולחים אותם הלוך וחזור במשך למעלה משנה בוא תחזור בעוד שבוע.

קולט אביטל: משרד הפנים, על הפקידות במשרד הפנים אין מספיק מילים בפי בשעה מוקדמת זו של הבוקר, ויסלח לי אלי, אני לא מאשימה אותו, אבל אם יש רק טבע, תאמין לי זה הפקידות הזו, יש לי דוגמאות למכביר של אנשים שבאו לארץ כדי להתגייר מארצות הברית, מקומות אחרים להצטרף לעם היהודי אחרי שכבר מתגיירים לא מוכנים לתת להם, בקושי מוכנים לתת להם מעמד של תושב ארעי, אולי בדרך להתאזרח.

קולט אביטל: אבל יש פרשנות חדשה פה שהם כבר לא נחשבים לעולים חדשים, אין להם זכויות עולה.

קולט אביטל: כדאי שתדע את זה, ומשרד הפנים לפני כמה שנים, שנתיים שלוש, פנה ליועץ המשפטי לממשלה שהחמיר את זה, משרד הפנים עוד בקדנציה הקודמת קנה את זה בשקיקה.

אבי: מדובר באנשים שבאים כתיירים מתגיירים בארץ ואז לא מעניקים להם מעמד עולה.

קולט אביטל: חס וחלילה שלא יהיה להם זכויות עולה.

קריאה: לא במסגרת חוק השבות הם באו לארץ, כי הם לא היו יהודים כשהם באו לארץ.

קריאה: במה הם שונים מהפלשמורה?

קריאה: גם כן באים במסגרת חופש הכניסה, מתגיירים בארץ.

קולט אביטל: אבל יש אנשים שבאים, אבל יש מקומות שהם אין איפה להתגייר.

אלי ורון: ראשית לגבי אותם ארצות שבהם אין אפשרות גיור, מתקיים גיור בארץ שהיא לא ארץ מושבו, ובלבד שיעשה לשביעות רצון שיעשה גיור רציני, ולא יעשה מה שנקרא גיור פיקציה.

אלי ורון: לגבי הנושא של מי שהגיע לפה לא כיהודי והתגייר פה לגבי קבלת מעמד עולה, בעתירה שהוגשה על ידינו לבג"ץ, בג"ץ קבע שפרשנות הנכונה לחוק השבות היא מי שהיה יהודי, כולל יהודי שהגיע ארצה, היינו, אם הוא לא היה יהודי טרם הגיעו ארצה, הוא לא יכול לזכות למעמד עולה.

אלי ורון: מעמד עולה ניתן ליהודי ובחר להגיע לפה.

אלי ורון: היינו, אותו אחד שרוצה להתגייר ואין לא דרך להתגייר, והתגייר במדינה אחרת.

קולט אביטל: סך הכל אמרת את מה שאני אמרתי, רק אני חושבת שזאת איוולת.

אלי ורון: מה שאמרתי, ברשותך, היה שונה מהמובן הזה שאת הבנת שאנחנו נתלינו בפרשנות של היועץ המשפטי.

קולט אביטל: זה מה שנמסר לנו.

קולט אביטל: פה בישיבה שנתלית בבג"ץ.

אלי ורון: ואני טוען, שכפה בג"ץ מאחר והוגשה עתירה נגד העניין, שפרשנות הנכונה לאותו סעיף 2 לחוק השבות הוא, מי שהיה יהודי טרם הגיעו לארץ.

אלי ורון: שוב, לא מדובר במתן אזרחות.

אלי ורון: מדובר לגבי מתן מעמד עולה.

קולט אביטל: לכן כיוון שאנחנו מדברים על מעמד עולה, זה בדיוק כמו שאבי אמר ליושב ראש הסוכנות, אני חושבת שלא מדובר בציבור כל כך גדול, וכל כך מיוחד, מדובר באנשים באמת הוכיחו את רצונם להצטרף לעם היהודי.

אלי ורון: מבלי כל רצון להיות ציני גם מי שהתחיל את תהליך האזרחות שלא דרך מעמד עולה כחוק השבות, כלומר, בן זוג של ישראלי במסגרת הליך מזורז עדיין פתוחה בפניו הדרך להצטרף לעם היהודי, רק כעת מדברים על כל הנילווה, לזה שבן אדם מקבל מעמד עולה או לא - -

קולט אביטל: אלי, אבל זה בדיוק מה שאמרתי.

אלי ורון: אמרת שזה עניין של קביעה, של היועץ המשפטי.

קולט אביטל: אבל זה מה שנאמר לנו.

קולט אביטל: גמרנו את הויכוח.

קולט אביטל: איש לא דיבר פה על הבג"ץ, לא אתה ולא מישהו אחר.

קולט אביטל: ולא היועצת שלי.

קולט אביטל: אני אוציא לך את הפרוטוקול.

קולט אביטל: עכשיו אנחנו נתלים בבג"ץ.

קולט אביטל: נתלינו בבג"ץ, בסך הכל מדינת ישראל יכולה במקרים כאלה, גם להחליט אחרת.

קולט אביטל: לקבל עמדה אחרת, ואני עדיין חושב שאנשים כאלה היו צריכים להיות זכאים למעמד של עולה.

קולט אביטל: זאת דעתי, ואני מביעה אותה.

אלי ורון: אני רק רוצה להסביר שזה לא עניין של שרירות לב של משרד הפנים.

מרינה סולודקין: אני רק רציתי לומר, שאני עוסקת בענייני ציבור, ועכשיו מגיעים אנשים שאומרים מה קורה בכל עניין של גיור.

מרינה סולודקין: אז באשדוד לפני כמה שבועות, הגיעו שני נשים שהגיעו לפי חוק השבות, ולמדו באשדוד במשך יותר שנה ולא מגיעים לבחינות ואומרים למה עושים צחוק, אנחנו לא עושים כדי לקבל מעמד של אזרחות, אנחנו אזרחיות, אנחנו עובדות אנחנו כנשים רוצים לעשות את זה לילדינו.

מרינה סולודקין: הם היו בגיל 45 ובגיל 50, אני לא חכיתי לתשובה, אנחנו לא יכולים חברי כנסת להסביר מה קורה בתחום הזה.

מרינה סולודקין: אז אם את שואלת למה אין מוטיבציה להתגייר, אז אני אומרת שזה בדרך קשה למדו שמדינה לא רוצה את זה.

סלי מרידור: אני רוצה לסיים, אנחנו בדקה ה-90 כי נבנתה קבוצה של כל אלה שלומדים עכשיו, כ-6,000 אנשים שהיו מוכנים לעשות את האמץ הזה.

סלי מרידור: אם הקבוצה הזאת לא תגוייר לאלתר, לחדש מהלך כזה בעשור הקרוב, יהיה כמעט בלתי אפשרי.

קולט אביטל: זה לא יסתכם ב-300.000 אלא עם הריבוי הטבעי זה יסתכם בהרבה יותר.

סלי מרידור: ולכן, נקודה שאנחנו נמצאים בה כשממש בתקציר הזמן, שאם לא יפרצו את השסתום הזה זה ישליך אחורה לכל ה-300,000 באופן שיכול להיות במשמעויות נוראיות.

סלי מרידור: לכן זה כל כך חשוב, לכן אנחנו עוסקים בזה, ואני אדבר מחר על זה עם ראש הממשלה בפגישה שיש לי אתו, זה דבר שאי אפשר לחכות.

סלי מרידור: פשוט הגענו לקצה.

סלי מרידור: ויותר מאוחר אי אפשר יהיה לתקן את הנזק הזה.

סלי מרידור: דבר נוסף, אני רוצה לומר עוד כמה מילים בתחום של קליטה, עלייה, וקליטת עלייה, עוסק בעולים הצעירים במיוחד אלה שנמצאים בארץ, דבורי, כמו שאתם יודעים לעולים האלה יש תכניות מיוחדות נעלה, וסלע, ותמיכה משותפת למשרד הקליטה של הסוכנות בהם, במהלך הלימודים האקדמאים במסגרת מינהל הסטודנטים, ועדיין הם נמצאים בתנאים מאד מאד קשים, בהתחשב בעובדה שהם לבד בארץ, גם במישור הנפשי וגם במישור המעשי.

סלי מרידור: כל אחד שיש לו ילדים בגיל הזה יודע כמה ילדים נסמכים על משפחתם, וכמה הילדים האלה אין להם על מי להסמך.

סלי מרידור: ואנחנו בגלל המצב הנוכחי ובגלל הקשיים שהצעירים האלה עומדים בפניהם הצבנו בשנה שנתיים הקרובות קרן מיוחדת לסיוע לעולים בודדים צעירים, גם הסטודנטים וגם החיילים, אנחנו אמרנו שבקרן הזאת נציגים גם למשרד הקליטה וגם ממשרד הבטחון, את השופט בדימוס וינוגרד, להבטיח גם ניהול תקין וגם מראית עין תקין, ואנחנו כבר גייסנו לקרן הזאת 5 מיליון דולר, אנחנו מקווים להגדיל את גיוס הכספים, ולתת כמענקים, אנחנו מתכוונים לשפר את מצבם של הצעירים, ולסייע בו את דרך הטיפול בצעירים האלה.

סלי מרידור: אני נתקלתי במצבים שבהם מעסיקים ישראליים, שכבר מעסיקים אותו מנצלים עולים חדשים, וממש בצורה בלתי נסבלת, בעניין השכר, ואנשים שאני דיברתי איתם פוחדים להתלונן משום שחוששים שאפילו את מעט העבודה הזאת הם עלולים לאבד.

מרינה סולודקין: סלי, מה חדש בזה.

קולט אביטל: מה צריך לעשות?

סלי מרידור: אני שואל אם ועדה של הכנסת, אני מציע שתחשבו, אם אתם לא יכולים לעזור בזה, הרי שלא אמרתי כלום.

סלי מרידור: אבל אם אתם יכולים אז זה דבר ראוי וחשוב.

מרינה סולודקין: חשוב שאתה יודע.

מרינה סולודקין: שאתה מודע לזה.

קולט אביטל: חשוב שיווצר איזה שהוא מנגנון שאם הם לא יכולים להתלונן רשמית, שלפחות תהיה איזה שהיא אינסטנציה, כולל אנחנו, שנקבל מידע באיזה מעסיקים מדובר.

קולט אביטל: יכול להיות שאפשר לעבוד שהצד הרשמי הוא אולי ההסתדרות, או בחקיקה, או באיזה דרכים שונות.

מרינה סולודקין: תעשי ישיבה עם ההסתדרות, ארגוני זכויות שונות.

מרינה סולודקין: ונחשוב על זה.

קולט אביטל: במספיק, צריכים להיות מסוגלים לדעת לשים את האצבע מדי פעם על החברות או על האנשים או על הבודדים שמנצלים אותם.

סלי מרידור: בדרך כלל אלה מעסיקים קטנים, מעסיקים גדולים ומסודרים בדרך כלל לא יסתבכו במעשים כאלה, מעסיקים קטנים, מסעדות, דברים מהסוג הזה.

סלי מרידור: זה דבר מאד, כנראה, חומר למחשבה.

מירלה גל: יש ניצול לרעה של עולים.

קולט אביטל: לא רק של עולים, גם של עובדים זרים, בכלל נוצר פה שוק, מה שהתחיל הסיפור עם.

מירלה גל: לעולים יותר קשה להתמודד.

סלי מרידור: זה מוביל אותי לדבר האחרון שעוסק בתפיסה החברתית של העולים, אלא גם בסיכוי שלהם להשיג עבודה, וההכרה שלנו שהדבר המשפיע יותר מכל זה היכולת להשיג עבודה זה אחד מהכשלים.

סלי מרידור: ושיותר מידי עולים חדשים בארץ שאין להם קשר עם המשק הישראלי.

סלי מרידור: ביחד עם משרד הקליטה והרשויות המקומיות, לפני מספר חודשים יצאנו בפרויקט שאפתני שנקרא בבית ביחד, לחבר אלפים של משפחות של עולים חדשים עם אלפי משפחות ישראליות, היעד שלנו להגיע לעשרת אלפים חיבורים כאלה, אם יהיו לנו עשרת אלפים חיבורים כאלה אז כמעט כל העולים שנמצאים בשנתיים השלוש הראשונות שלהם בארץ.

קולט אביטל: זאת אומרת שאם יש להם קשרים אז לא צריך פרוטקציה.

סלי מרידור: שמעתי את זה במדינה מסויימת, ואני שמח מאד להגיד שיש הענות מאד יפה של החברה הישראלית.

סלי מרידור: ויש כבר היום למעלה מאלפיים חיבורים כאלה.

סלי מרידור: והיעד השנה להגיע ל-4000, ואנחנו ביחד עם פעילות הקרן של העולים הבודדים ננסה לחבר להם גם משפחות ישראליות מאמצות, במיוחד לסטודנטים ולחיילים, ואין בכלל, אי אפשר להפריז בחשיבות הסיוע והתמיכה, העזרה שיכולה משפחה ישראלית ותיקה בסביבות גיל 50 יותר מאשר יכולים לתת כל המשרדים ביחד.

סלי מרידור: לפי מיטב הכרתי אכן אני שמח שביחד עם משרד הקליטה וביחד עם רשויות מקומיות אנחנו מנסים לגייס את ההתנדבות הישראלית שהיא בעיני המשאב הכי יפה של החברה הישראלית, כדי לקדם את הקליטה של העולים וכתוצאה מזה גם את העלייה.

סלי מרידור: אני רק לסיום רוצה מספר דברים בתחום של החינוך כי הידוע לועדה הזו, היא לא רק ועדת עלייה וקליטה, אלא גם ועדה שעוסקת - - אני רוצה להתייחס לשלושה מרכיבים.

סלי מרידור: ההגעה שלנו אל הנוער היהודי בתפוצות.

סלי מרידור: אנחנו עושים שינוי מאד גדול בתפיסת השליחות של הסוכנות היהודית, וזה מתחבר למה שאמרתי קודם, רוח ההתנדבות של החברה הישראלית.

סלי מרידור: ואנחנו רוצים להגיע למצב שבו כל מסגרת של נוער יהודי בתפוצות יהיה מעין מדריך שלח, בחור ישראלי או בחורה ישראלית צעירים בשנת י"ג, או מיד לאחר צבא, שיעשו שנת התנדבות עם נוער יהודי וקהילה יהודית, יתנו להם את הרוח הישראלית במיטבה.

סלי מרידור: השנה אנחנו מקווים להגיע כבר למעלה מ-400 כאלה, חבר'ה צעירים ישראלים שלוקחים את הפקלאות והולכים להתנדב שנה עם נוער יהודי וקהילה כשהיעד הוא להגיע תוך שנתיים שלוש לאלף, אנחנו רוצים שבכל מקום שבו יש מאות בני נוער יהודיים בין אם זה בית ספר או בית כנסת, או תנועת נוער או ארגון נוער, יהיו בחור או בחורה ישראלים צעירים כאלה שיתנו רוח ישראלית ברוחב ולעומק כל הפעילות של אותה מסגרת חינוכית.

סלי מרידור: הדבר השני שהוא חשוב יותר זהו החוויה הישראלית, היכולת להביא את הנוער היהודי מהתפוצות לחוויה קצרה בארץ, ואני רוצה בשמחה להגיד שהחל משנה שעברה אנחנו רואים שינוי במגמה ומה שקרה ב-2001-2002, שהיתה ירידה דרסטית במספרי בני הנוער שהגיעו לארץ, אלה תכניות חינוכיות השתנה ב-2003.

סלי מרידור: ב-2003 הגענו בתכניות קצרות ל-21 אלף בני נוער, משהו כמו שני שליש מהם הם סטודנטים במסגרת ברוקוויט, ושליש חוויה ישראלית לתיכוניסטים, וב"ה אם לא יקרו דברים רעים בלתי צפויים התחזית לשנה הקרובה היא למעלה מ-25 אלף אולי אפילו נגיע קרוב ל-30 אלף.

סלי מרידור: זכור לי בשנת 2000 לפני הרעש, היינו 23 אלף, ובשנת 2003 כבר חזרנו ל-21 אלף, ויכול להיות שהשנה נעבור אל ה-25 אלף ואולי נתקרב ל-30 אלף, כאשר גם החוויה הישראלית לתיכוניסטים נקווה שתגיע השנה קרוב ל-10 אלפים, וגם ברקוויט מתאושש ויש סיכוי שיגיע השנה קרוב ל-20 אלף.

סלי מרידור: ונוסף על כל 30 אלף בני נוער שבאים פעם ראשונה לארץ זה סדר גודל של שליש אפילו מהנוער היהודי בתפוצות, ואם שליש מהנוער היהודי בתפוצות מגיע לחוויה ראשונה בארץ, שליש משנתון ולא שליש מכל הנוער היהודי בתפוצות, זה קורה כל שנה, אז זה לא דבר מבוטל, למרות שזה לא מספיק.

סלי מרידור: הדבר האחרון שהוא היוזמה הלאומית, לדעתי הכי משמעותית שאנחנו מנסים לפתח עכשיו יחד עם ממשלת ישראל זאת היוזמה לשנה מעצבת בארץ לנוער היהודי מהתפוצות בגילאים שבין 18 ל-26, דבר שעובד בצורה מדהימה בקרב הציבור האורתודוקסי, בהיקפים של 50%-60% עם בני הנוער בציבור האורתודוקסי בעולם, ולצערנו, או לא לצערנו אבל המציאות היא שהציבור האורתודוקסי מהווה בין 10% ל-15% מיהדות התפוצות, ולגבי ה-85% הנורמה הזאת לא קיימת.

סלי מרידור: אנחנו ביחד עם ממשלת ישראל בהובלת ראש הממשלה יוצאים במהלך גדול להגיע למצב שבו למעלה מ-20 אלף בני נוער מהתפוצות יהיו שנה של התנדבות ללימודים ולימודים, חשוב לנו מאד גם מרכיב ההתנדבות, שהוא לדעתנו מיצג יותר אפילו יותר ממרכיב הלימודים בארץ כל שנה, והיעד האסטרטגי שאנחנו רוצים להגיע אליו הוא להגיע למצב שבו כל שנה אחד מכל שניים מבני הנוער היהודי בתפוצות ימצא בארץ חוויה קצרה ראשונה, ואחד מכל חמישה, הלוואי אפילו אחד מכל ארבעה, נמצא בארץ לשנה של עיצוב הווייתו, אישיותו זהותו.

סלי מרידור: אנחנו מאמינים שזה המפתח להבטחת המשך הקיום היהודי, ושזה גם המפתח לפוטנציאל עלייה בעתיד למדינת ישראל, מארצות חופשיות.

סלי מרידור: אנחנו מתכוונים להתמקד ביחד עם הממשלה על היעדים האסטרטגיים האלה, אנחנו לא מכירים חליף להם, מול האיום הגדול ומול הצורך הגדול האתגר הגדול גם לשמר את העם היהודי גם להבטיח את הקשר שלו עם ישראל וגם להטיח המשך עלייה משמעותית למדינת ישראל.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור למנכ"ל המשרד לקליטת העלייה, אני מבקשת להודות לך, ואם תרשה לי שתי הערות קצרות, אולי תרצה להתייחס לכך.

קולט אביטל: לגבי הנושא השלישי שדיברת עליו שנוגע לכל התחום של חינוך יהודי בתפוצות, החינוך בנושא ישראל בתפוצות, הנושא ש-50% בדרך כלל של נוער אורתודוקסי הוא זה שבא אלינו שמבקר בארץ, או שקורא עתונות, אנחנו מודדים אותו מזמן, כחלק מזה נובע מכך ששם מלכתחילה החינוך בתכנים של החינוך הם הרבה יותר קומיטי, ובסך הכל אף אחד מאיתנו לא הולך להגיד פה דבר מרעיש כזה שאבל עדיין הבעיה הבסיסית היא העדר כלים אמיתיים בכל העניין שנוגע חינוך לא יהודי אלא חינוך כלפי ישראל או חינוך ציוני, במסגרות הפורמליות בבתי ספר יהודיים ואחרים גם בתי ספר עממיים גם בחינוך היסודי, ובוודאי בחינוך העל יסודי.

קולט אביטל: ואנחנו דווקא הקדשנו לזה כאן לפחות ישיבה אחת אם לא יותר, והתרשמנו לצערי שחלק מהבעיה, או חלק מהפתרון כפי שהוצג לפנינו לא עונה על מה שנראה לנו כחשוב, כתכנים חינוכיים בסיסים שכן מה שהראו לנו פה, זה הכר שמתחרה עם משרד החוץ על ההסברה.

קולט אביטל: היה פה ויכוח נוקב בינינו לבין כל אותם המחנכים, שהסבירו לנו שהסברה וחינוך זה הינו הך.

קולט אביטל: אז כמי שעסק בשני התחומים אני מתקוממת נגד הקביעה הזאת ואני חושבת בנושא פיתוח אתרי הסברה שיעשה משרד החוץ, הם אתרים טובים הם משלימים, הנוער צריך לדעת, צריך לעשות לו אופטוליזציה, אבל בכל זאת מה שעדיין חסר בצורה רצינית זה להתמודד עם החינוך הפורמלי, ואני חושבת שלא התחלנו לגרד את זה.

קולט אביטל: יצירת חומרי לימוד, קוריקולום, בכל גיל מה.

קולט אביטל: דבר שני, אני חושבת שכמו שיש תכניות ברטרייט, שהם מאד חשובות לנערים, היינו צריכים להשקיע או לחשוב בצורה הרבה יותר נחרצת על תכניות דומות למספר הרבה יותר גדול של מורים.

קולט אביטל: להתייחס למורים באותו קנה מידה.

קולט אביטל: זה לפחות לגבי מורים מצפון אמריקה שכמו יתר האחוזים, ובסך הכל לא יותר מ-20% מורים שמחנכים את הילדים האלה לא ביקרו אף פעם בארץ.

קולט אביטל: וכאמור מסגרות פשוט נפלאות בארצות הברית של מורים שתמיד מחפשים אלטרנטיבות וחומרים חינוכיים.

קולט אביטל: זה הדבר השני שאני רציתי להעיר אותו ולגבי הסיפור של נוער, או יותר נכון ההידברות עם ממשלת גרמניה, הלוואי ותצליחו, תחושתי היא שמשרד החוץ או מכל מה שאני חקרתי, לא היתה לממשלה או למשרד החוץ כל כוונה לבוא ולטעון כלפי ממשלת גרמניה שלא מדובר בפליטים, זאת אומרת, זאת היתה ההתרשמות שלי, ואני מאד מקווה, יש גם הבדל כי בארצות הברית לפחות היתה לנו קהילה גדולה יהודית שהצליחה לעזור לנו בקונגרס בדברים האלה, שם גם זה אין לנו.

קולט אביטל: אבל אני מאד מאד לצידך בעניין הזה, והלוואי ונצליח.

מירלה גל: תודה רבה לסלי על הסקירה המקיפה שלו, ומאחר ובסיכומו של דבר זה הבמה היא כאן של הסוכנות היהודית ולא של משרד הקליטה, אז אקצר בדברי.

מירלה גל: אני רוצה לציין בראשית דברי את שיתוף הפעולה הטוב שמתקיים עם הסוכנות היהודית.

מירלה גל: אני חושבת שבמהלך השנה האחרונה היינו עדים באמת, לקפיצת מדרגה בשיתוף הפעולה שלנו, בתחומים השונים.

מירלה גל: משרד הקליטה היום הרבה יותר מעורב גם בנושא של עידוד עלייה דבר שלא היה בעבר.

מירלה גל: אנחנו יושבים ושולטים ביחד עם הסוכנות היהודית על תכניות מתוך הבנה שלא צריך לתת להם להתמודד לבד עם הבעיה של הקיטון במספר העולים ושזה משימה לאומית של מדינת ישראל ועל אף, ואני אומרת על אף הקיצוצים בתקציב שהם קיצוצים כואבים כולל אצלנו במשרד, ראש הממשלה נרתם אישית לנושא של עידוד עלייה ושם את הכסף איפה שהפה, כפי שאומרים.

מירלה גל: ובמסגרת דיוני התקציב לשנת 2004 סוכם על 300 מיליון שקל לתקופה של שלוש שנים שמוקצים לעידוד עלייה, כך כשאני אומרת אכן כמו כל שאר משרדי הממשלה גם אנחנו סבלנו מקיצוצים, אבל יחד עם זאת הממשלה גם הקצתה סכום כסף למטרה של עידוד עלייה, ומכאן גם היכולת שלנו לפתח פרויקטים חדשים כמו עלייה קבוצתית, שסלי התייחס אליה, שדורשת באמת השקעה רבה יותר גם בתחום של עידוד העלייה שם, וגם בתחום הקליטה כאן בארץ.

מירלה גל: אנחנו תולים הרבה תקוות בתכנית הזו, ובמקביל אנחנו גם שוקדים על תכניות אחרות.

מירלה גל: יש את אותו פס ספורט שסלי התייחס אליו, ועדה משותפת של מייק ושלי, שאגב, התכנסה השבוע יחד עם כל משרדי הממשלה הרלוונטיים ונציגות של ארגוני העולים, אנחנו רואים חשיבות רבה מאד גם ברתימת ארגוני העולים למשימה הזו, יש להם קשר לא רק עם העולים שנמצאים בארץ, אלא גם עם יהודים בחו"ל, ואני חושבת שיכולה להיות להם תרומה גדולה מאד.

מירלה גל: אני אעבור ואתייחס לנקודות ספציפיות שעלו כאן.

מירלה גל: אין ספק שהנושא של מקצועות הרישוי הוא בעייתי, הנושא הוצג בפני ראש הממשלה, סוכם על כך שאנחנו נגיד הצעת החלטה לממשלה, להקלות, אנחנו שוקדים בימים אלה על הצעת החלטה.

מירלה גל: זה לא כל כך פשוט, אני רוצה לומר כאן, כי אני כמובן יש לי אינטרס לא פחות מכל אחד אחר כאן בחדר שמקצועות הרישוי יהיו כאלה, הבחינות יהיו כאלה שיהיו קלות יותר, אם בכלל, לגבי מקצועות מסוימים לא צריך שתהיינה בחינות, אבל יחד עם זאת אנחנו צריכים לקחת בחשבון שבמקצועות הרפואיים יש גם איזה שהיא חובה של מדינת ישראל כלפי אזרחיה שמי שמקבל כאן רשיון לעסוק ברפואה, הוא אכן אדם שראוי.

מירלה גל: אז עם כל הרצון שלנו להקל, ואנחנו באמת עושים את המקסימום בעניין, בסופו של דבר, בכל מה שנוגע לתחומים הרפואיים יצטרכו, תמיד יצטרכו, לעמוד באיזה שהוא סטנדרט שהמדינה קבעה.

מירלה גל: אבל יש הרבה דברים שניתן לעשות, כמו, התחלה של קורסים בחו"ל, כפי שזה כבר נעשה בצרפת לגבי רופאי שיניים, ומלא הצליח, ועוד כל מיני דברים אחרים, הסבות לאותם אלה שבאמת לא יוכלו לעסוק במקצוע הרפואה בארץ אבל אפשר לעשות להם הסבות מקצועיות, אנחנו עושים את זה היום, ויש גם מקום להרחיב.

מירלה גל: אבל השאיפה היא כמובן שכל בן אדם יוכל לעסוק במקצוע שלו.

מירלה גל: וזה אני חושבת משותף לכולנו, ואנחנו נשקיע גם בשינוי החוקים ובהחלטות ממשלה וגם בפעילות בשטח.

מירלה גל: לנושא הגיור, גם כאן אני חושבת אין חילוקי דעות בקרב היושבים כאן בחדר שתהליכי הגיור הם מאד קשים, ומרתיעים הרבה מהעולים שנמצאים בארץ לעבור אותם.

מירלה גל: אנחנו השנה קיבלנו לאחריותנו את המכונים המשותפים, אבל אנחנו לא רואים את הפעילות שלנו בתחום הזה רק כצינור להעברת כסף במקום משרד הדתות שמשרד הקליטה יעשה את זה, אנחנו בפרוש רואים כמשימה לאומית את הגדלת מספר המתגיירים, והדבר הזה יכול להיעשות רק באמצעות יצירת אווירה ומסגרות נוחות יותר לאלה שאמת מוכנים, ורוצים, לעבור את תהליך הגיור, לומדים ובסוף נתקלים באיזה שהיא חומה שקשה לעבור אותה.

מירלה גל: אנחנו בדין ודברים עם בתי הדין לגיור ואפילו מתקיימת אצלי בשבוע הבא פגישה בנושא הזה על מנת להקל.

מירלה גל: יש דברים שהם לדעתנו בלתי הגיוניים, לבוא למשפחה שעלתה לארץ ולהגיד להם, אחרי שנה או שנתיים שהילדים כבר התחילו להתאקלם, עכשיו תוציאו את הילדים שלכם ותשימו אותם בבית ספר דתי, כי אחרת אתם לא תוכלו לעבור את תהליכי הגיור, אני חושבת שזו טעות, אפשר למצוא מסגרות גם עבור הילדים וזו רק דוגמה אחת.

מירלה גל: אנחנו כאמור נמצאים בדו שיח, עם בתי הדין לגיור, אבל יחד עם זאת אני מקווה שבאמת הרב דרוקמן יקבל את מלוא הסמכויות ושאנחנו נוכל לצאת לדרך ולעשות את השינוי המסיבי שדרוש.

מירלה גל: כפי שצויין כאן 4000-5000 מתגיירים בסך הכל בשנה, כשמתוכם יותר מחצית העולים מאתיופיה, עם זה לא תבוא הישועה.

מירלה גל: כך שאין לי ספק שצריך לעשות מאמצים דרסטיים בתחום הגיור.

מירלה גל: החבר'ה הצעירים, החבר'ה של מינהל הסטודנטים, זה קבוצה נהדרת, זה קבוצה שצריך להשקיע בה וגם במסגרת התכניות לעידוד עלייה שלנו, שהצגנו לאחרונה גם בפני ראש הממשלה וגם בפני האוצר על מנת לקבל את התקציבים, אנחנו מקווים שניתן יהיה להחזיר חלק מהסיוע שהוצא בשנה שעברה, ואולי אפילו במידה מסויימת לפתח תכניות חדשות על מנת לעודד עוד חבר'ה צעירים להגיע לארץ, מצד אחד, ולהקל על אלה שהם כבר נמצאים כאן.

מירלה גל: סלי התייחס לנושא של חינוך יהודי בתפוצות, הוא אכן חשוב, אני לא אחזור עליו.

מירלה גל: נקודה נוספת שבראייתנו מאד חשובה להצלחת קליטת העלייה זה הנושא של העברית.

מירלה גל: אנחנו כרגע נמצאים בעיצומם של תכניות חדשות על מנת לתגבר את לימודי העברית בקרב העולים החדשים, כי גם הדבר הזה יכול לסייע להם במציאת מקורות תעסוקה.

מירלה גל: לא פעם אנחנו נתקלים במצבים שיש מקום עבודה אבל העולה לא יכול להשתלב כי העברית שלו היא לא מספקת, ולכן אנחנו חושבים שצריך להשקיע גם בנושא הזה הרבה מאד, כמובן גם בתחום של הנוער, אבל גם בתחום של הותיקים יותר.

מירלה גל: נקודה אחרונה שאני רוצה לציין, זה לגבי העולים שנמצאים בארץ, אנחנו היום בתהליך עבודה מואץ שיוצא מנקודת הנחה שאסור לנו יותר להתייחס לכל העולים כמקשה אחת, ואנחנו צריכים להתייחס לכל קבוצת עולים ולרקע שממנו היא באה כקבוצה יחודית.

מירלה גל: אין דינם של עולי ארגנטינה כדינם של עולי ארצות הברית או חמ"ע, או כל מדינה אחרת, ולכן אנחנו שוקדים על תכניות יחודיות לכל אוכלוסיית עולים, ובמקביל אנחנו הולכים לעבור מהלך מהפכני של שינוי תפיסת השרות שלנו במשרד הקליטה במסגרתו כל משפחה או כל עולה יטופל באופן הוליסטי על ידי יועץ קליטה ולא עוד מספר אנשים שמטפלים כל אחד בתחומו הוא בעולה החדש.

מירלה גל: כך שתהיה לנו תמונה פרטנית על כל משפחה ומשפחה של עולים, אם זה בתחום התעסוקה, אם זה בתחום הדיור, אם זה בתחום החינוך, ואני מקווה שבדרך הזו נוכל לשפר משמעותית את הקליטה של העולים החדשים.

קולט אביטל: אני חושבת שפשוט מכה מוחצת לחלק הביורוקרטים, תתנו מכה מוחצת לחלק מהביורוקרטיה כשכל אחד מפנה מאחד לשני, מה יהיה.

מירלה גל: קודם כל אנחנו עושים את זה בתוך משרד הקליטה, שכיום עובד, אני יכולה להגיד סקטוריאלית, כי עולה חדש שמגיע הוא מטופל על ידי עובדי משרד הקליטה אחד בתחום התעסוקה, אחד בתחום הדיור וזה מבלי שיצאנו לגורמים חיצוניים.

מירלה גל: אז קודם כל בתוך המשרד עצמו העולה יקבל טיפול הוליסטי על ידי יועץ קליטה שיעסוק בכל התחומים, תהיה לנו תמונה ברורה של מה שקורה עם כל עולה ועולה, וכל משפחה של עולים, וכמובן שאנחנו רותמים גם את משרדי הממשלה האחרים, כי לתפיסתי לפחות, חלק מהשרות שבאמת אנחנו מטרטרים את העולה ללכת למשרד אחר כדי לקבל שרות, אני חושבת שהוא יכול לקבל אותו במשרד הקליטה.

מירלה גל: יש מצד מספר גורמים יש נכונות כזו, אני מקווה שבסיכומו של דבר באמת נצליח לגייס את כולם, אני חושבת שזה חשוב מאד.

מיכאל מלכיאור: קודם כל אני שמח אם אתם עושים בנושא הרישוי לרופאים.

מיכאל מלכיאור: אני, יש לנו איזה עולה שאימצנו אצלנו והייתי לוקח אותך לכל הישומים שהבחור הזה רופא מבריק, בינתיים סיפורי התרגשות מדהים.

מיכאל מלכיאור: אם זה המצב המתוקן או אחרי השינוי אז אני לא במצב מאד אופטימי.

מיכאל מלכיאור: חוץ מזה כל פעם, כל יום תשובה אחרת, הוא מתקשר ביאוש גמור.

מיכאל מלכיאור: פשוט דרך יסורים שלא ראוי.

מירלה גל: אבל אני יכולה לציין שכבר בשנה זו הצלחנו לעשות מהלך מאד חשוב כלפי לפחות פיזיוטרפיסטים שעלו מארגנטינה, שהיתה בעיה.

מירלה גל: לאט לאט אבל בסוף אנחנו נגיע.

מיכאל מלכיאור: בסדר, אני אגיד לו.

קולט אביטל: שיחכה כמה שנים.

מיכאל מלכיאור: ואם הוא פזיוטרפיסט מארגנטינה אז יש לו סיכוי.

מיכאל מלכיאור: הדבר היותר עקרוני, יש דבר מאד בעייתי שבכל תפיסת העולם שאני מצביע על זה, הולכים עכשיו למהלך של ממש השקעה בכספים ומשא להביא הרבה יותר עולים, אבל זה עומד בסתירה, וגם מה שאת אומרת שקיבלתם את כל הדברים שראש הממשלה הבטיח, זה עומד בסתירה עם הקיצוצים שקורים לציבור העולים פה, וזה יפה מאד שמשקיעים עוד 300 מיליון שקלים אבל בעידוד עלייה, אולי עם 300 מיליון שקלים האלה היו מושקעים בסטודנטים שנמצאים פה ולא לקצץ להם, זה פשוט נראה לי ככה מעוות.

מיכאל מלכיאור: לא רק זה, אני רוצה.

מיכאל מלכיאור: כן בסדר, אבל לא משרד האוצר, הממשלה פה, יש פה ממשלה וסוכנות וגופים אחרים, ראש הממשלה בוודאי, אני יודע שהנושא מאד קרוב ללבו, וזה פה הכל מעוות.

מיכאל מלכיאור: ואני רוצה להגיד עוד דבר.

מיכאל מלכיאור: אני בסיור האחרון שלי בארצות הברית, עכשיו, לפי כמה שבועות והרבה מאד מדינות, עולם קצר, בכל מדינה שהגעתי מספר היהודים פשוט מפוצצים מאנשים, אפילו מקומות של יהודים מפה, ואפילו מקומות שאני לא מבין שאף ישראלי רוצה להיות, ביוסטון, מי רוצה לגור ביוסטון, מזג אוויר נוראי, אין שם שום דבר יפה במקום, יחסית לירושלים, זה חם ולח, אני רק אומר שבחודשים האחרונים מה שקורה עכשיו, זה רע מאד.

מיכאל מלכיאור: ופה זה כמובן לא עניין שאנחנו יכולים לפתור בישיבה הזאת, אבל זה קצת אני יודע קונספציה עלית של המצב בארץ, המצב החברתי בארץ.

מיכאל מלכיאור: מה שצריך לעשות ואיזה מסר זה נותן, איזה מסר זה נותן, בכל המדינות שכל כך הרבה יהודים ואז מצד אחד, ומצד שני אנחנו רוצים להביא עולים וזה כמובן עניין של סדרי עדיפויות בכלל של מדינה שזה לא יכול ליפול על הכתפיים בלבד של משרד הקליטה, אבל לפעמים צריך לחשוב על זה, שמאד, אפילו יותר חשוב שנשמור על האזרחים פה וניתן להם אפשרות לחיות פה, וזה בכלל בתפיסת עולם לגבי כל מיני נושאים שקורים, מדיניות גם רווחה וגם שלום וגם כל מיני נושאים אחרים, שזה משפיע וזה משפיע בסופו של דבר גם על עלייה בצורה הכי מרכזית.

מיכאל מלכיאור: זה מסר מאד מאד גרוע לקהילות הללו על מה שקורה היום בארץ עם מצב הירידה, אין לי נתונים אוביקטיביים למה שקורה בחודשים האחרונים, אני חושב שכל מי שעוסק בזה יודע שזה מגמה, אני יודע שכל הצעירים שבאים אלי, איזה קבוצה של 300 צעירים, שהתארגנו דרך האינטרנט ובאו שאני אסביר להם למה שישארו פה.

מיכאל מלכיאור: אז זה אולי כמו מתאבד שרוצה קודם לדעת למה לא להתאבד, אז יש עוד תקווה למה לעבוד.

מיכאל מלכיאור: אבל אני אומר את זה לעומק שלפני שרצים בתכניות שצריכים גם לחשוב באמת על הגורמים היותר מקיפים וטובים.

מיכאל מלכיאור: אני מאד שמח על הגידול במספר המבקרים פה, ובמיוחד התכניות של סלי וגולדפיין, אני חושב שהפוטנציאל עוד יותר גדול, שבאמת אפשר להגיע יחסית בקלות אם הממשלה לא תיסוג, כמובן, עם כל מיני רצונות של משרד האוצר, אבל אם לא, אין לי שום ספק שאפשר להגיע למספרים שסלי אמר, ואפילו מעבר ל-40-45 אלף, וזה באמת הישג גדול, כי זה באמת חיבור עם רוב הצעירים.

מיכאל מלכיאור: שוב, באותו שנתון, זה הישג אדיר, יחסית למה שאנחנו יודעים, שהיו שנים שכמעט אף אחד לא ביקר מיהדות העולם, זה באמת אחד מהדברים הכי תמוהים אבל זו היתה המציאות.

מיכאל מלכיאור: שפחות מ-10% מיהדות העולם, במיוחד מיהדות צפון אמריקה ביקרו בארץ, וזה לגמרי משנים זה חיבור אחר אחרי שהם היו, זה משהו אחר לגמרי.

מיכאל מלכיאור: רציתי רק לשאול את סלי, אולי רק שאלה, אמרת שאתם הולכים שיהיו 20 אלף סטודנטים בתכנית שנתית, כמה יש היום?

מירלה גל: רציתי רק הערה אחת, כשאנחנו מדברים על תכניות עידוד עלייה חלק ניכר מהכסף מושקע כאן בתנאי הקליטה של העולים.

קולט אביטל: זאת אומרת, בקליטה.

מיכאל מלכיאור: טיפלנו פה בועדה, במשך השנה בכל כך הרבה.

מירלה גל: ההשקעה בדיור, בחינוך.

קולט אביטל: בדיור בטח לא, אם אתם באים ואומרים פה בועדה, שההישג הגדול הוא שרק 8% משכר הדירה מקוצץ, אם כל הזמן בועדת חריגים ולא מבטלים את הגזרות לא של המשכנתא לא של משהו אחר.

מירלה גל: אז אני אומרת לפחות במסגרת העלייה הקבוצתית בהחלט נותנים לעולים שמגיעים במסגרת הזו תנאי קליטה קלה יותר.

קולט אביטל: זו אמירה מאד כללית, את יכולה אולי פשוט להסביר לי למה הכוונה.

מירלה גל: למשל, בתחום התעסוקה, קידומי העסקה דברים מסוג זה, הכשרות, קורסים על מנת לאפשר להם להיחשף.

קולט אביטל: אבל אני חושבת שהרב מלכיאור התייחס לנכון, וזה גם בסך הכל קיים כסעיף בתוך תקציב המשרד, כל העניין של תעסוקה ומה שאתם קוראים השמות והכשרה מקצועית וכל זה נכון באמת ומבורך, אולי לא מספיק אבל אנחנו מדברים על זה שאנחנו נותנים מסר כפול לאנשים.

קולט אביטל: מצד אחד אנחנו באים ואומרים להם תבואו, ומצד שני אנחנו מלכתחילה ומראש אומרים להם בזה נגמרה החגיגה.

קולט אביטל: ואין יותר זכויות, ומי כמוך וכמונו יודעים שאנחנו רצים ועוד לפני שבוע הייתי בועדת הכספים ששם בכל זאת חזרו בהם מחלק מהגזרות לגבי תושבים חוזרים.

קולט אביטל: לפחות לתקופה מסויימת, אבל לא חזרו לגמרי לעולים.

מירלה גל: אפילו שיפרו בחלקם.

קולט אביטל: שיפרו בחלקם למי שחוזר אחרי שש שנים, זאת אומרת, שאדם צריך לעודד אותו שישאר שם שש שנים כדי שיוכל לקבל וי.די.וי.

קולט אביטל: ווידאו, אולי אני טועה ברשימה.

קולט אביטל: אבל אני לא מתקיפה חלילה אותך, או את המשרד, אני אומרת שאנחנו נותנים לציבור מסר כפול.

קולט אביטל: אנחנו יודעים כמה אנשים באים ואומרים, למה לגבי יש הרעה, למה אני לא יכול לקבל את המשכנתה או את שכר הדירה כפי שקיבלו אלה שבאו לפני שנה, וכאן באמת, הרי לא מדובר בהרבה כאלה סכומים ענקיים בסך הכל.

קולט אביטל: ואני חושבת שצריכה להיות פה איזה שהיא קוארנטיות במדיניות הממשלתית.

קולט אביטל: אי אפשר לצאת במסרים כפולים.

קולט אביטל: זה מה שאנחנו מנסים לדאוג ואני מקווה שכולנו מסכימים פה.

מיכאל מלכיאור: כבוד היושבת ראש, זה עניין, או שזה מדיניות שרוצים לעודד עלייה, ואז אי אפשר לקצץ בדברים בסיסיים, מינהל סטודנטים, כל הדברים האלו, אם אתה רוצה לעודד עלייה, אז אל תעשה את זה, אם זה החלטה של ממשלה ונחישות של ראש ממשלה, אז יש דברים שצריך לעשות, ואחר כך לשים עוד כסף לעידוד, לתכניות שם, שזה מצויין.

קולט אביטל: אגב, בלי שום רצון לקטר, אבל יש בכל זאת כמו שאת אומרת שיש ראייה הוליסטית לגבי הקליטה של עולה, יש גם ראייה הוליסטית, אנחנו לא יכולים להמציא מקומות עבודה אם הממשלה לא יוצרת מקומות עבודה.

קולט אביטל: זאת אומרת, אם אין יחד עם הקיצוצים אין פרויקט אחד או שניים או שלושה לאומיים של בניה של תעסוקה, של עשייה כדי שאנשים ימצאו את מקומות העבודה שלהם.

קולט אביטל: גמרנו לבנות, גמרנו להקים מפעלים, זאת אומרת, יש פה בעיה שהיא אנדמית, צריך להיות קשר במדיניות, ואי אפשר לבוא ולהגיד אנחנו עוזרים לעולים כי איך אתם פותרים בעיה, טלאי על טלאי, ומנסים במועט שיש לכם למצוא עוד פתרון עוד אשכול ביעור פה ועוד אשכול ביעור שם.

קולט אביטל: אבל לבנות לא בונים.

קולט אביטל: הדבר לא נתפס.

מיכאל מלכיאור: יש עוד דבר שהוא מאד יסודי, אומרים שהרבה זמן, עכשיו שקולט דיברה על מסרים כפולים, אי אפשר לבוא ליהדות העולם היום, להגיד שאנחנו מסכנים איומים, ובו זמנית לעודד עלייה.

מיכאל מלכיאור: היום המסר לכל קהילות העולם זה אבטלה, זה סכנה, זה עוני רעב ללחם, תעזרו לנו באין, וזה מכל הגורמים, מלמעלה ועד למטה הם מוצפים, המסר הזה ואין דבר מזיק למסר של עלייה, לא עולים למקום שצריך גדר תיל מסביב לכל גן ילדים, ואין מקומות עבודה ואנשים רעבים ללחם, זה לא מקום שרוצים לעלות.

מיכאל מלכיאור: אבל זה גם לא תמונה, לדעתי, זה לא תמונה אמיתית, יש גם בעיות למדינת ישראל, אבל זו לא תמונה אמיתית שיש פה, או לפחות תמונה מאד חלקית.

קולט אביטל: אנחנו בסך הכל לא נפתור את הבעיות האלה, אבל אנחנו רוצים לנסות לפחות לפתח איזה שהיא חזית מאוחדת בעניין.

סלי מרידור: קודם כל, שרת הקליטה בתמיכת ראש הממשלה הצליחו לחלץ צמצום הנזק בפגיעה בתנאי הקליטה של העולים, ומשתמשים בזה גם כדי לקדם במה שאנחנו עוסקים בצד של חוץ לארץ והם מקווים לקדם את הקליטה בתכניות יחודיות אבל אין ספק, וזה חשוב מאד וגם אין ספר שבסופו של דבר בשנתיים שלוש האחרונות היתה פגיעה בתנאי הקליטה של העולים ויש לזה השפעה שלילית על העלייה ועל הקליטה.

סלי מרידור: וזאת המציאות ואי אפשר להתעלם ממנה.

סלי מרידור: אני לא יכול להתעלם ממנה, לברוח ממנה.

סלי מרידור: ואני יודע שזה לא משביע רצון אבל זאת המציאות.

סלי מרידור: העובדה שכן יצא כסף כדי לצמצם את הנזק משקף רעי רצון אמיתי של ראש הממשלה ושל הממשלה לתת עדיפות לנושא העלייה והקליטה.

סלי מרידור: בסך הכל אני חושב שכל פגיעה שהיתה בתקציבי הקליטה היא פגיעה שמזיקה לעלייה, וטוב היה שלא היתה מתרחשת.

סלי מרידור: הדבר השני, לגבי מקצועות הרישוי, אני שמח לשמוע שמגישים את ההצעה לממשלה, אני ממליץ ומקווה שזה יהיה שינוי רדיקלי ולא שינוי אינסטרומנטלי.

סלי מרידור: מדינת ישראל לא היתה פחות אחראית לאזרחיה בשנת 1989, ממה שהיא בשנת 2002 או 2000 וצריך להסתכל על זה בראייה שונה לחלוטין בעיני מהמצב שהיה קיים בשנים האחרונות, ואני מקווה שזה הכיוון שבו הולכים.

סלי מרידור: לגבי גיור, אני מאמין שהגיע הרגע, שבעיני כל המבחן הוא על תהליך הגיור, האם לא תהיה פריצת דרך במעשה לא בדיבור, בגיור האורתודוקסי, כי צריך לחשוב איך נותנים תשובה לאתגר הלאומי הזה, כולל בחינה של חלופות שונות, אי אפשר להשלים עם המשך המצב הקיים.

סלי מרידור: לעצם שאלות שנוגעות לנושא החינוך בתפוצות, בשבוע שעבר גם הרב מלכיאור.

סלי מרידור: אני רוצה לומר, להתחיל מהסוף.

סלי מרידור: אני יודע שהיתה ועדה, ישיבת ועדה פה, ואני יודע שהיתה איזו פגישה משותפת עם הועדה לחינוך.

סלי מרידור: אני בהחלט אשמח לקיים ישיבה נוספת, אשמח לבוא אליה.

סלי מרידור: אשמח להציג את הדילמות ואת העשייה, ולשמוע את כל ההצעות וההערות שיש לחברי הועדה.

סלי מרידור: צריך לזכור שבעולם היהודי לפחות בצפון אמריקה, ששם מרוכזים 75% מהיהודים שנוסעים חוץ לישראל, יש סדר גודל של 20%-22% מהרוב היהודי נמצא בחינוך פורמלי.

סלי מרידור: והתשובה היא חשובה בחינוך הפורמלי, אך היא לא יכולה להיות רק בחינוך הפורמלי.

סלי מרידור: שנית, כשאנחנו מתמקדים בחינוך הציוני שבסיסו הקשר עם ישראל, אנחנו לא נהיה אמורים לתת תרופה או מזור לכלל תחלואי החינוך היהודי.

סלי מרידור: אי אפשר לעשות את זה אלא בשיתוף פעולה עם הקהילות.

סלי מרידור: אנחנו משקיעים מאמץ גדול היום בברית המועצות, זה כשנכנסנו גם לתכנית חפציבה, מתוך ראיית החשיבות של העניין הזה.

סלי מרידור: בארגנטינה הצלנו מערכת חינוך יהודית ציונית מקריסה בשבע השנים האחרונות.

סלי מרידור: בצרפת אנחנו התחלנו תהליך של חשיבה אסטרטגית עם הקהילה לגבי החינוך היהודי ציוני בעתיד בתוך הקהילה היהודית בצרפת.

סלי מרידור: ובארצות הברית אנחנו בתוך תהליך של הקמת קואליציה של חינוך ישראל נקראת מי סי נורט אמריקאן קואלישין פור יזרעאל אדיוקיישן, כבר יש תשעה קהילות יהודיות שהצטרפו לפיילוט, כשהכוונה היא ליצור קואליציה יהודית רחבה, שמעוניינת בהגברת המרכיב הציוני, קשר לישראל, המשמעות של ישראל בזהות היהודית של יהדות צפון אמריקה היא בהחלט, אברך על הרחבת הדיון בנושא הזה במסגרת הועדה.

סלי מרידור: גרמניה לדעתי, זו חובה שמוטלת על מדינת ישראל.

סלי מרידור: התאור שתיארת לגבי ההתלהבות של משרד החוץ הוא תאור מדוייק.

סלי מרידור: אני יודע שזה לא נעים ולא נוח, אבל אנשים מכהנים בתפקידים ציבוריים ועשו גם דברים שהם לא תמיד נעימים ולא תמיד נוחים.

סלי מרידור: השאלה מה צודק ומה הכלים.

סלי מרידור: אני חושב שעל ההיבט של ההתנגדות שלנו לקליטת אנשים יהודים כפליטים באיזה שהוא מקום בעולם, לרבות גרמניה, יש לנו בסיס מוסרי מאד חזק, לטעון את הטענה הזאת אני חושב שמדינת ישראל חייבת לעשות את זה.

סלי מרידור: אנחנו כבר השגנו עשרות אלפי עולים חדשים בגלל העדר טיפול בנושא הזה, לא בגלל שלא הצלחנו בטיפול, בגלל העדר טיפול בנושא הזה, אני לא בטוח שהינו מצליחים בטיפול, אני רק יודע נכון לרגע זה שהנושא הזה לא טופל כראוי.

סלי מרידור: יש בגרמניה היום כ-150-170 אלף אנשים שהם זכאי חוק השבות, שהיו בחלקם מועמדים לעלייה לישראל והעובדה שגרמניה מפתה אותם בתנאים מיוחדים תוך מתן הסתמכות על מעמד פליט, הוא דבר שישראל לא יכולה ולא צריכה לעבור לסדר היום.

סלי מרידור: שאל הרב מלכיאור לגבי תכניות בישראל, קודם כל אני חוזר שמבחינתנו היעד בתכניות האסטרטגיות להגיע ל-50 אלף לשנה לאורך שנים כדי לכסות יותר מ-50% מהנוער היהודי מחוץ למדינת ישראל.

סלי מרידור: אם נגיע השנה קרוב ל-30 אלף זה אומר שהיעד הזה איננו נמצא בשמים, הוא לא קל, אבל לא מעבר לגבול היכולת.

סלי מרידור: כמובן שזה תלוי בהתגייסות בכל העולם היהודי, של הסוכנות היהודית ושל מדינת ישראל, והדבר הזה מצריך עוד הרבה מאמץ.

סלי מרידור: לגבי התכניות הארוכות במספרים שאנחנו מכירים, ואני אומר בהסתייגות אחת, אין לנו קריאה מספיק טובה של מה שקורה בישיבות החרדיות.

סלי מרידור: אני לא יודע להגיד מה המספר של אנשים שנמצאים שם, הערכה היא שזה יכול להיות 2000-3000 אנחנו לא יכולים להתחייב על מספר, למיטב הידוע לנו בשנה האחרונה, בתכניות הלא ישיבתיות - -

מיכאל מלכיאור: לא ישיבתיות יום, חרדיות.

סלי מרידור: בכלל, הלא ישיבתיות היו כ-2000 כמחצית מהם בתכניות לא מקצועיות וכמחצית בתכניות התנדבות והכשרה אחרות , בחוץ לארץ, שנת, יהודה הצעיר, וכו' ועוד כ-2000 בישיבות הציוניות.

סלי מרידור: סך הכל 4.000 ובהנחה שיש עוד כ-2000 בישיבות, זה בהנחה, החרדיות, אנחנו מדברים על 6.000 שהכוונה היא להגיע ללמעלה מ-20,000 שכשברור שרוב הגידול לא יהיה בציבור האורתודוקסי, כמובן שנברך על גידול בכל ציבור אבל ההנחה היא שהציבור האורתודוקסי קרוב למיצוי הפוטנציאל והגידול הגדול יהיה צריך להיות בציבור הלא אורתודוקסי, זה לא רק בעיה של כסף, זה בעיה של נורמה, זה בעיה של חינוך מוקדם, זה בעיה של תפיסת הורים זאת מהפכה הרבה יותר גדול מאשר פריצת הדרך לתכניות הקצרות אבל זה דבר שאם נצליח להשיג אותו, אנחנו מוכרחים להצליח להשיג אותו, הוא יותר מכל דבר אחר להערכתנו ישפיע על עתיד העם היהודי, הקשר שלו לישראל וסיכויי העלייה למדינת ישראל.

סלי מרידור: הדבר האחרון שאני רוצה להעיר נוגע לדברים שאמר הרב מלכיאור והזכירה גם מירלה, איך מדינת ישראל נראית בעייני העם היהודי.

סלי מרידור: אנחנו כבר שנה וחצי עושים מאמץ אדיר עם הצלחה מוגבלת, למנוע את הופעת מדינת ישראל כפושטת יד, בעייני העולם בכלל והעם היהודי בתפוצות.

סלי מרידור: אנחנו במגע מתמיד, חלקו גם הצלחנו עם המגביות הרשמיות, לא להפוך את העוני בישראל ולא להפוך סוגיות של מזון ואוכל בישראל, לדגל גיוס כספים.

סלי מרידור: ולא לבנות קמפיין על הגב של אנשים עניים בישראל.

סלי מרידור: זה לא רק שזה מזיק למדינת ישראל, לא רק שזה מזיק לעלייה, לא רק שזה מזיק לסיכוי של נוער יהודי בתפוצות להיות יהודי גאה וחזק על בסיס ההזדהות שלו עם מדינת ישראל, זה גם לא צודק מכל בחינה.

סלי מרידור: כי מדינת ישראל היא לא מדינה עניה, היא מדינה עם תל"ג של 100 מיליארד דולר, היא מדינה עם תל"ג לנפש של 16 אלף דולר או 17 אלף דולר, ומדינה כזאת אסור לה בשום פנים ואופן, לא מוצדק ואסור לה להראות - - - עכשיו אני מוכרח להגיד שרמת ראש הממשלה יש תמיכה מלאה למדיניות הזאת, הוא אפילו הביא אותה לפני שנה וחצי להחלטת ממשלה והיא נתקבלה החלטת ממשלה כזאת, ואנחנו רואים יותר ויותר עידוד לא רק של עמותות פרטיות בישראל שעוסקות בזה אלא גם של עמותות פרטיות וחצי פרטיות שנתמכות לפעמים על ידי משרדי ממשלה שעוסקות בפעילות בתפוצות שבעייני לא ראויה ומזיקה.

סלי מרידור: בחזית הזאת חשוב שמדינת ישראל, חברי הכנסת, ממשלת ישראל יעמדו ביחד עם הסוכנות היהודית להעמיד את מדינת ישראל כמדינה שהעם היהודי נבנה ממנה ולא כמדינה פושטת יד שתושביה מזי רעב.

סלי מרידור: אני חושב שצריך להשתחרר מתרבות הזאת של שנור, ולהתגבר על היצר ולהבין שלא בונים מדינה עם פשיטת יד.

סלי מרידור: אני מקווה שנקבל את התמיכה גם של חברי הכנסת וגם ששרי ממשלה יאזנו את עצמם מול הפיתויים לקבל עוד 2 מליון דולר לאיזה פרויקט שחשוב להם.

קולט אביטל: מנוצרים אבנגליסטים.

סלי מרידור: מכל המקורות הכספיים.

מיכאל מלכיאור: שכנסת ישראל קיבלה החלטה יחודית במינה לא היה בכל ההיסטוריה של דמוקרטיות בעולם דבר כזה, שעכשיו התלמידים בבתי ספר בישראל כל כך רעבים שחייבים לתת אוכל בזמן בית הספר וצריכים להרים את האוכל הזה רק על ידי שנור.

סלי מרידור: כך ההחלטה.

סלי מרידור: אני חושב שזו שערוריה שאין לה שיעור.

סלי מרידור: הכנסת, לשמחתי, עוד לא אישרה את זה בקריאה שניה ושלישית אלא זה עבר קריאה טרומית.

סלי מרידור: אני חושב, לא חשוב איזה הצעה שתתקבל, ואני אגב בעד מפעל הזנה לילדים.

סלי מרידור: אבל מפעל הזנה לילדים בישראל צריך להיות מממון מכספי המסים של אזרחי ישראל.

סלי מרידור: ובשום פנים ואופן אסור ללכת ליהודים בעולם או לנוצרים בעולם לפשוט יד ולבקש אוכל.

סלי מרידור: בניו יורק יש יהודים רעבים, ולא עולה על הדעת שיהודי ניו יורק לפנות למדינת ישראל או ליהודי קנדה כדי לגייס כסף בשביל יהודים עניים בניו יורק.

סלי מרידור: באנגליה יש יהודים עניים, לא עולה על הדעת שיהודי אנגליה לפנות ליהודי ארצות הברית שיתנו להם כסף כדי לעזור ליהודים עניים באנגליה.

סלי מרידור: הקהילות היחידות שמקבלות כסף לעזרה לילדים עניים זה קהילות במקום שאין קהילה, מקום שהקהילה פשטה רגל, שהקהילה התפרקה, זה קרה בברית המועצות לשעבר, זה קרה בשלוש השנים האחרונות בארגנטינה כשהקהילה התמוטטה, זה קורה בארצות מצוקה, מדינת ישראל עם העוצמה שלה לא יכולה, זה לא צודק וזה לא חכם להופיע ככה בפני העולם בכלל ולפני היהודים בפרט.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני קודם כל רוצה להודות לך ונדבר על חצי הכוס המלאה שהצגת.

קולט אביטל: ואני מתחילה בכוונה לכוון לחצי הכוס המלאה, בכל זאת אנחנו רואים שיש כמה תכניות גם לכם וגם למשרד הקליטה שנראות כמסייעות לקליטה יותר נכונה.

קולט אביטל: גם אם מדובר על התייחסות יוצרת שנית לתחום התעסוקה ומציאת מקומות עבודה בקורסים לפני שאנשים באים לארץ וגם אם מדובר בקליטה על ידי משפחות מתנדבים ישראליים, נדמה לי שהחיבוק של החברה הישראלית הוא מאד חשוב.

קולט אביטל: לגבי חצי הכוס הריקה, לצערי אני כן חייבת לבוא ולהתכחש שוב פעם ושוב פעם לדבר שכולנו מסכימים לו.

קולט אביטל: שצריכים להיות סדרי עדיפויות, ושאנחנו כדי למשוך את העלייה וכדי שבכל זאת נראה כמדינה אטרקטיבית אנחנו חייבים לדאוג לשני דברים עיקריים, הראשון הוא יצירת מקומות תעסוקה וזה לא בלתי מנותק מהמשק, והדבר הוא יצירת מקומות מגורים, יש בעניין הזה משבר טוטאלי, לצערנו אנחנו רואים לאן הולך הכסף והוא לא הולך למציאת פתרונות לא לעולים ולא לזוגות צעירים.

קולט אביטל: אני חושבת שכועדת עלייה וקליטה אנחנו לא יכולים להתנתק מהמציאות.

קולט אביטל: ויש היום פוטנציאל אדיר, אנחנו יודעים שיש פוטנציאל אדיר בצרפת, הפרופיל של העולה הוא פרופיל שונה, יש פוטנציאל בארצות הברית, אדם צעיר שרוצה לבוא לארץ עם משפחה, לא יגיע לארץ אם לא ימצא מקום עבודה ולא יהיה לו איפה לגור.

קולט אביטל: ולכן נדמה לי שאלה שני הדברים שאנחנו, לפחות, כאן מול הממשלה צריכים להתרכז ולנסות לעבוד עליהם.

קולט אביטל: תודה רבה.