ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 113, 2004-05-11 12:00

קולט אביטל: אני שמחה לפתוח את הישיבה המיוחדת הזו, גם אם היא תהיה קצרה, שכונסה לבקשתו של חבר הכנסת יורי שטרן, חברי, שעוקב, פעיל באופן הייתי אומרת טוטאלי בנושא של הוטרנים, מזה הרבה יותר שנים ממני.

קולט אביטל: והוא גם בסך הכל הקדים אותי בכל התהליכים שהיו קשורים בחקיקת החוק.

קולט אביטל: אנחנו רוצים היום לנצל את העובדה שכנסת מציינת את יום הנצחון על הנאצים, ושיצטרפו או מצטרפים אלינו לישיבה המיוחדת של הכנסת וטרנים, אחר הצהרים, כדי לראות מבחינתנו ולבחון מה נעשה ומה לא נעשה.

קולט אביטל: ואני מבינה שבסך הכל החוק שחוקק בכנסת פרט לפרק שאנחנו טיפלנו בו בנפרד, לפני כשנה, שנגע לכל מה שצריך היה לקרות במערכת הבריאות, ובאותה תקופה לא יושם, מאז אנחנו חושבים שלפחות את אותו הפרק מישמים, ואני מבינה שגם חלקים אחרים של החוק.

קולט אביטל: אני מבקשת להעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת שטרן ואולי נכנס אחר כך לפרטים על מה שאנחנו רוצים לתבוע.

יורי שטרן: תודה ליושבת ראש הועדה, באמת שיודעת לסדר העדיפויות, אני חושב בהתאם לטווחים האמיתיים של הנושאים שבהם הועדה מטפלת והפעם באמת בנושא הוטרנים.

יורי שטרן: כאשר הטרה מבחינתי של הפגישה הזאת היא כפולה.

יורי שטרן: מצד אחד, לבדוק מחדש את ביצוע החוק, להערכתי ברובו מיושם, באמת הלואי לכל חוק אחר, לעבוד בשטח כמו שהחוק הזה.

יורי שטרן: אבל, הסעיף שמדבר על הנצחה להקמת מוזיאון, ההתקדמות בסעיף הזה כמה שידוע לי, היא מאד איטית, אם ישנה בכלל בחודשים האחרונים.

יורי שטרן: ובמקביל, המוזיאונים העצמאיים שהקימו ותיקי מלחמת העולם השניה, ביוזמתם, או יוצאי ברית המועצות כמו דוד זלינובסקי מחדרה, שזה מוזיאון באמת מקצועי, שאני ביוזמתי הבאתי לשם את מתן וילנאי שאז היה שר התרבות, והוא התרשם מאד מטיב העבודה שנעשתה שם.

יורי שטרן: המוזיאונים האלה הולכים לאיבוד.

יורי שטרן: אני לפחות לא יזמתי כי חשבתי שפריצת דרך במוזיאון ההוא כבר נעשתה.

יורי שטרן: זה דבר אחד.

יורי שטרן: הנושא השני שהייתי מבקש להתיחס אליו ולדון בו, זה מצב של ארגוני הויטרנים.

יורי שטרן: יש שני ארגונים.

יורי שטרן: האחד, שהיושב ראש שלו אברהם כהן, זה ארגון נכי המלחמה בנאצים.

יורי שטרן: שהוא קיים במידה מסויימת לפי החוק, ויש מערכת תקציבית מסודרת, והארגון השני שכולל את אלה שאינם נכים, ארגון ותיקי מלחמת העולם השניה, שהיה היוזם של החקיקה הזאת.

יורי שטרן: הארגון השני שעושה עבודה בלתי רגילה, שני הארגונים האלה עושים עבודה בלתי רגיל.

יורי שטרן: הארגון השני מטבע הדברים, שיש בו אפילו יותר חברים, היו לפחות, כי כל אחד שמשתתף במלחמה גם אם אינו נכה בהגדרה שלנו, עוסק יום יום בפעילות ברחבי הארץ, אבל הבסיס הכספי שלו הלך ונגמר.

יורי שטרן: משרד הקליטה לא מתקצב אותו, משרד הבטחון שעד לפני שנתיים היה מעביר אליו כסף הפסיק את זה, היו תרומות פרטיות שנגמרו, ואנחנו מדברים גבוה על הגבורים האלה, ולא מושיטים יד למי שבאמת, מתוך אותה אוכלוסייה, קם ועשה ארגון ונותן לאנשים פשוט את אותה אוירה את אותה סביבה תומכת, שבגיל שלהם במיוחד, הם מאד זקוקים להם.

יורי שטרן: אני נשנה משהו במציאות הזאת.

קולט אביטל: לפחות אצלנו לא נרצח אף אחד.

קולט אביטל: בארץ כשזה קורה.

קולט אביטל: תראה מה קרה בצ'צניה באמצע החגיגות.

יורי שטרן: אני את האסוציאציות האלה, לא שייכתי.

יורי שטרן: במקרה זה היה בצ'צ'ניה ואני חושב שמי שעשה את זה, הוא התאכזר עד כדי כך באוירה הציבורית, כולל בין הצ'צ'נים עצמם, שזה עם שהשתתף, אני חושב שהם קלקלו לעצמם פעמיים, גם על ידי הרצח עצמו, וגם על ידי זה שהצמידו אותו ליום שאצל כל עמי ברית המועצות נחשב ליום מרכזי מאד, יום חג מרכזי.

אברהם כהן: יום קדוש.

יורי שטרן: כן, יום קדוש.

יורי שטרן: בכל מקרה לא אנחנו העם היהודי, להיות האחרונים בציון היום הזה ולכן מה שאי אפשר כבר לתקן אחורה, לפחות בואו ונדאג קדימה, ולכן ביקשתי שתקום ועדה ממלכתית להכנות אירועים ושהועדה הזאת תכלול נציגים של ארגוני ותיקי מלחמת העולם השניה, וגם נציגי הקהילות מחו"ל, כי זה אירוע שהוא חייב לכלול גם מיהדות העולם.

יורי שטרן: אני ביקשתי את תמיכת הועדה לפניה זו שלי.

קולט אביטל: הייתי רוצה אולי שנתייחס לכל הנקודות שאתה העלתה, אולי נתחיל בנושא שלגביו אין לנו יצוג, וזה הקמת המוזיאון.

קולט אביטל: אני מבינה שלפי החוק הנושא של הקמת מוזיאון אחד מרכזי.

אברהם כהן: זאת החלטת ממשלה.

קולט אביטל: החלטת ממשלה, ויש גם חוק.

קולט אביטל: שאלה היא על מי זה הוטל, על משרד התרבות, על שר התרבות.

יורי שטרן: לדעתי הוטל על שר הבטחון.

שאול דלאל: לא על שר הבטחון.

שאול דלאל: הגענו להסכמה לחלקים הכספיים - -.

קולט אביטל: זה בדיוק מה שקורה, כי אם יש משהו בחוק - -

אברהם כהן: זו החלטת ממשלה.

אברהם כהן: ביום ראשון, עוד לא ברור איך מה ואיך.

אברהם כהן: מדברים שיש החלטת ממשלה, שיתוקצבו 4 מיליון שקל, מיליון משרד זה, מיליון משרד זה, מיליון משרד שלישי.

אברהם כהן: בראש הועדה יעמוד השר שרנסקי.

אברהם כהן: ביום ראשון היתה החלטה בממשלה.

אברהם כהן: הודיעה לנו שרת הקליטה ביום שני כשנפגשנו איתה, רק על יום ניצחון על גרמניה והטקסים, אני יחד עם חיים פרץ שהוא יושב ראש העמותה יד לשריון, כבר הודיעו לי מכל הצדדים, אבל בדיוק פרטים אף אחד לא יודע.

אברהם כהן: אני מקווה שנקבל אצל ראש הממשלה את הפרטים בדיוק.

אברהם כהן: אבל מצד אחד משרד השכון, אחד ממשרד הפנים.

קולט אביטל: האם בהחלטת הממשלה, אבל מה שנאמר לך, גם נקבע איזה שהוא לוח זמנים, גם הוחלט.

אברהם כהן: תוך ארבע שנים.

קולט אביטל: התקציב מחולק 4 מיליון לארבעה משרדים.

אברהם כהן: שלושה משרדים של מיליון, 250,000 משרד הקליטה, ומחולק נוסף פרטים זה על 4 מיליון מדובר.

שאול דלאל: למיטב זכרוני, התרבות והספורט הוא המשרד הממונה על מוזיאונים בארץ.

אברהם כהן: ישנה תזוזה.

אברהם כהן: אבל יש עוד דבר, מכיוון שישנם לפי מה שאנחנו יודעים, ישנם גם אנשים ספונסרים מממנים פרטיים נדבנים, שגם כן רוצים להשתתף בהקמתו.

אברהם כהן: בין זה גם מר עזריאלי והשני חי מק, הם אמרו שאנחנו מחכים עד להחלטת הממשלה.

אברהם כהן: תהיה החלטה אנחנו נעזור במימון.

אברהם כהן: מבחינה זו יכול להיות שיש איזו תזוזה.

קולט אביטל: אנחנו כועדה נצטרך לעשות שני דברים.

קולט אביטל: לקבל את החלטת הממשלה, ולבדוק מי מרכז.

קולט אביטל: אם זה השר שרנסקי מרכז, יש להניח שיקים צוות.

קולט אביטל: הוא צריך להקים צוות הקמה, צוות רעיוני, כל אותם הדברים.

קולט אביטל: אנחנו נבדוק את זה, על כל פנים יותר מתקדם ממה שחשבתי, אם יש החלטת ממשלה שיש בה גם תקציב.

אברהם כהן: מכל מקום זה תואם עם ההודעה של השרה ציפי לבני, בפגישתנו איתה, שלשום.

אברהם כהן: נמסרה הודעה.

שאול דלאל: הוקם צוות, הוא התכנס פעמיים מזה שנתיים.

קולט אביטל: מי ירכז את הצוות הזה?

שאול דלאל: זה אצל שר הבינוי, בזמנו זה היה השר שרנסקי.

שאול דלאל: הכל התרכז אצלו הצוות הוקם אצלו.

קריאה: דובר לגבי לטרון.

קריאה: עכשיו מדובר על - -

שאול דלאל: הצוות התכנס פעמיים עד לפני שנתיים, ומאז לא שמענו.

יורי שטרן: זאת באמת היתה התחושה שלי כשבקשתי.

יורי שטרן: אני חשבתי שפשוט מאז היתה הנחת אבן פינה או משהו, היה טקס גדעון מק היה שם, וכו', ומאז הדברים פשוט - -

קולט אביטל: אם זה ככה, אז יש לנו עכשיו כתובת.

קולט אביטל: א' – נקבל את החלטת הממשלה, ב' – נפנה רשמית במכתב לשר שרנסקי, ונשאל אותו אם היתה החלטת ממשלה כזו וכזו, מה הצוות, מה לוח הזמנים וכו'.

מיכאל מלכיאור: את בטוחה ששרנסקי מרכז את זה?

קולט אביטל: כן, זה מה שכתוב בהחלטת הממשלה.

אברהם כהן: כך הודיעו לנו.

קולט אביטל: אנחנו בינתיים מבקשים את החלטת הממשלה.

רומן גישר: סגן ראש עירית חדרה.

רומן גישר: השאלה למה היו צריכים לחכות עשר שנים.

רומן גישר: הדור הזה הולך, אין מה לעשות.

רומן גישר: מצד שני בחדרה קיים מוזיאון שהקים אותו דוד זליבנסקי, שעל העבודה שלו הוא קיבל בשנת 2002 בארה"ב אות איש כבוד של ארה"ב.

רומן גישר: לצערי הרב אנחנו לא יכולנו לנצל, לא היה פה, לא יכולנו לעשות את זה, למרות שהיו פה מאמצים.

רומן גישר: אני רק רוצה לציין שיורי שטרן עשה פה עבודה אדירה בשביל לתמוך במוזיאון ובשביל לעזור.

רומן גישר: אבל מוזיאון נשאר באותו מקום.

רומן גישר: נכון להיום אני אומר לכם שעירית חדרה לא מסוגלת לממן.

רומן גישר: אנחנו מממנים כל שנה ומשקיעים הרבה כסף, היום עיריות אני לא צריך לספר לכם באיזה מצב הם, ואנחנו היום עומדים - -

קולט אביטל: פניתם למשרד התרבות.

רומן גישר: אנחנו כבר פנינו לכל העולם.

רומן גישר: אף אחד לא.

יורי שטרן: היתה רק חד פעמית.

רומן גישר: זה היה משהו מזערי ממש.

קולט אביטל: מוזיאון צריך להחזיק.

רומן גישר: ראשי ממשלות אומרים שזה דבר אדיר שאין דבר כזה בעולם, אבל בזה זה נגמר.

רומן גישר: בהקשר לזה שאנחנו מדברים על הקמת מוזיאון בלטרון, אני חושב שאולי כדאי לשקול עוד פעם ולעשות את המוזיאון הזה על בסיס אותו מוזיאון שקיים כבר עשר שנים, והוא מוזיאון שיש שם הרבה דברים.

רומן גישר: עשר שנים, ואלפים שנתנו למוזיאון הזה את הדברים האישיים כולל דברים שמדברים על היסטוריה.

קולט אביטל: אתה מדבר על לאחד את זה.

רומן גישר: או לאחד או לבנות מוזיאון על בסיס מוזיאון שהוא כבר קיים.

רומן גישר: כך גם אפשר לחסוך כסף ולחסוך הרבה עבודה.

רומן גישר: אבל אם כבר יש החלטה לבנות את זה בלטרון, אז לנצל את הנסיון וידע של דוד ולפנות אליו.

קולט אביטל: אני יכולה לשאול ששאלה, רק כדי שאם אתם מציעים את זה, נחשוב עד הסוף מה אתם רוצים ומה לא, נניח שיש החלטה שיש מוזיאון ממלכתי, והמדינה בונה אותו, לפי הצוות שהקימה, הוא יהיה בלטרון.

קולט אביטל: אם תהיו מוכנים, האם כבודו יהיה מוכן לשקול שבמקום שיהיו שני מוזיאונים הדברים שלו והקונספציה שלו תועבר למוזיאון, או שאתם רוצים להחזיק ולקיים את המוזיאון החדש.

רומן גישר: עד שהמוזיאון יהיה מוכן זה ימשך בטח ארבע שנים, וזה במקרה הטוב, אני דבר ראשון מה שאני לבקש למצוא עכשיו פתרון בשביל לעזור למוזיאון שכבר קיים.

קולט אביטל: אני שואלת על השלב הסופי.

רומן גישר: השלב הסופי, אני כבר דיברתי איתו והוא בהחלט, לא עומד על זה שזה רק שלי, ואני רוצה שזה יהיה בחדרה, אם זה לא יהיה לא איכפת לי.

רומן גישר: הוא כן מוכן, והוא כן יעשה בשביל שההיסטוריה, ההיסטוריה של הגבורה היהודית שהדורות שידעו שזה באמת היה, היה דבר כזה לפני שישים שנה ושבעים שנה.

יורי שטרן: אני היות והייתי במוזיאון הרבה פעמים וראיתי איך הוא התפתח מחדר וחצי למשהו שבאמת משמעותי, שיש שם גם על האנטישמיות, על הגבורה היהודית לדורות, יש שם למשל משפחת גורדון, אם אני לא טועה, משפחה של קצינים בצבא האוסטרו-הונגרי, אחר כך בניהם בצבא הרומני, אחר כך הדור הבא בצבא הסוביטי, והילד בצה"ל.

יורי שטרן: זאת אומרת כשמסתכלים, אין הרבה דברים כאלה.

יורי שטרן: לכן זה הפך למוסד חינוכי ואני הייתי משאיר את התשובה לשאלתך פתוחה.

יורי שטרן: זאת אומרת, השלב המידי זה לקחת את המודל להנצחה ממלכתית, להגיד שהוא כבר סניף של המוזיאון העתידי.

יורי שטרן: הסניף הראשי עוד לא קם, הסניף המקומי קיים.

יורי שטרן: אחר כך כשיקום המוזיאון ויתקרב מועד פתיחתו והצוות המקצועי של מוזיאון יגבש גם קונספציה, כי כל מוזיאון זה בכל זאת יצור שלם.

יורי שטרן: אז קונספטואלית הם יחליטו.

יורי שטרן: וגם קונספטואלית מבחינת המוזיאון בלטרון.

יורי שטרן: וגם בראיה חינוכית יותר רחבה, האם כדאי להשאיר את זה בחדרה, כי בכל זאת העיר תרמה לזה במשך שנים, או שנעביר את זה בשלמותו לשם ואז חלק יוצג וחלק לא, זאת אומרת, זה ברור שזה לא יכנס ללא שינויים.

יורי שטרן: אבל אני חושב הפניה שלנו המידית, צריכה להיות לשר שרנסקי, אם הוא מונה, שידאג לכך שמהפיצויים שמתחילים להגיע שיוקצב חלק לזה, ואפרופו, יש עוד שלושה ארבעה מוזיאונים - -

מיכאל מלכיאור: מתוך התקציב.

קולט אביטל: על זה אומרים אל תמכור את עור הדב.

קולט אביטל: עוד אין תקציב והחלטת הממשלה עוד לא אושרה.

יורי שטרן: על כל פנים, אני חושב שאנחנו צריכים לשדר אצל כל הגורמים, שיבנה המוזיאון.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שצריך לבקש ממשרד התרבות תקציב לענין הזה.

קולט אביטל: לדעתי לא צריך לסמוך על הענין של שרנסקי.

קולט אביטל: אנחנו, כשתי ועדות וגם שדולת התרבות צריכים יחד לפנות לשרה ולהגיד לה, זה קיים, כל עוד זה קיים, כל עוד אין משהו אחר, כל עוד זה ממלא פונקציה חשובה אנחנו מבקשים הקצבה שנתית.

2635: למעשה היוזמה שלטרון התחילה אצלנו והשתתף בה גם מר אבל מרונסקי.

2635: אנחנו בשעתו גם בהסכמתו דברנו שהכל יכנס ביחד, גם שלו, ואז הוחלט על לטרון אחרי שהלכנו למקום רצינו לרכז את כל המוזיאונים הקיימים אצלנו, רבים, בכל מיני ערים וזה המרכזי, הראשי שאנחנו גם כן יודעים בדיוק מה זה.

2635: אבל לפי מה שהתחיל בהתחלה, אני לא רוצה חס ושלום, לדבר כאן על שרי ממשלה, אבל לפני שנתיים התחילו בהנחת אבן פינה ברוב פאר וברוב תהודה גדולה ומוזיקה ואיך אמרו, הניחו את אבן הפינה וקברו את זה, ממש קברו את זה.

2635: אפילו באו אלי ואני מצטער מאד, אין לי שום דבר נגד השר שרנסקי, מכיר אותו טוב מאד מכל פעילותו בכל השנים, היה שם השר שרנסקי והשר אדלשטיין הבטיחו חגיגות, אנחנו נעזור להקים, כעברו שנה מטלפון אלי חיים ארזסקי על שרנסקי שיזיזו את הענין, אז אני אומר, אדוני עזוב אותי מהענין הזה ושרנסקי.

2635: אבל מה, אנחנו נקווה שהפעם זה ילך ואני בהחלט מברך שגם זה יכנס כחלק, בהחלט רצוי, שהמוזיאון יראה ונעזור לו וניתן את כל התמיכה שרק ניתנת וזה יהיה באמת התחלה למוזיאון.

2635: ואנחנו גם כולנו נתרום לזה, מכוון שהאיש הזה ראוי לכך.

יורי שטרן: כשיקום המוזיאון הרי הוא צריך תמיד מוצגים, ופה תשתית אם לא דואגים לזה עכשיו, יש עוד מוזיאונים אבל קטנים יותר אבל הפעולה צריכה לכלול את כולם.

קולט אביטל: נעבור לנושא הבא שכן כלול בתוך גם סדר היום שלנו וגם בחוק.

קולט אביטל: כל הענין של הקריטריונים, וכן או לא היכולת, האפשרות להרחיב טיפה את הקריטריונים כדי שיכללו בתוך אותו המעמד, נשים, קבוצה של נשים שהתנדבה ועבדה בבתי חולים.

שאול דלאל: מעבר לכתוב בחוק, אנחנו מקיימים מליאה שמורכבת מחברים, וגם החבר אברהם כהן ויוסף לשץ, חברים בה, יש נציגים מהצבאות הרלונטים במלחמת העולם השניה שיושבים ודנים בבקשות חריגות שאין להם או תעוד או הם על גבול האישור.

שאול דלאל: אנחנו כמשרד, או כועדות משנה שבודקות את הבקשות של המבקשים, צמודים ללשון החוק.

שאול דלאל: ולשון החוק אומר, מי שהתגייס ומי שחייל, מי ששרת שרות פעיל - -

אברהם כהן: מי ששרת שירות פעיל, מה זה שרות פעיל, שרות פעיל אמרו המשפטנים שזה גייסו באופן רשמי על ידי לשכות הגיוס.

אברהם כהן: בתעודות אנחנו מומחים בתעודות.

הלית מגידו: על מנת לזכות בהטבות שקבועות בחוק אדם צריך קודם כל לפול לגדר ההגדרה של ותיק מלחמה, שקובעת כדלקמן:

הלית מגידו: מי שהוא אזרח ישראלי ותושב ישראל והתקיים בו חד מאלה.

הלית מגידו: 2) הוא הוכר על ידי שלטונות ברית המועצות לשעבר בתעודה רשמית או באות רשמי כמגן העיר לנינגרד או כתושב העיר בעת המצור עליה בתקופת מלחמת העולם השניה.

קולט אביטל: זאת אומרת שהקבוצה הזאת לא נכנסת.

יורי שטרן: אבל למה שרות פעיל.

יורי שטרן: תסבירו לי.

קולט אביטל: כי זה רק בצבא.

אברהם כהן: לא, גם במחתרות.

מיכאל מלכיאור: במחתרת זה לא רשמי.

קריאה: וברגע שהם התגיסו הם היו בצבא.

שאול דלאל: בנוסף יש את המחתרות ויש הפרטיזנים, שמוגדרים בחוק יד ושם שהחוק הזה הוא נגזרת ממנו, הוא קורלציה.

שאול דלאל: לא כתוב בחוק כפי ששמענו על אזרחים שהתנדבו, או על אזרחים שעבדו וליבנו איתם.

שאול דלאל: הם היו בחזית.

יורי שטרן: לא, לא, אבל הם גויסו, הם התגייסו בהתנדבות אבל מהרגע שהם התגיסו הם היו עובדי אותה מערכת.

יורי שטרן: זה אותו שירות.

אברהם כהן: אולי תגידו, אני מומחה בועדה הזאת, ואני מפרש את החוק שאנחנו פועלים אני ועוד ועדת הצעת השירות, כל יום אנחנו נתקלים בבעיות האלה,

יורי שטרן: אני הייתי ביום ראשון בערד, עשו שם הנחת אבן פינה לאנדרטה לזכר החיילים, שעה וחצי עמדנו ללא צל, תחת שמש ערד, והיו ותיקי מלחמת העולם השניה, אני כבר הייתי קרוב לעלפון, אז אומרים לי – תראה אנשים מבוגרים עומדים למטה, אמרתי, הם עברו סטלינגרד, וקרבות וכו' אז כבר שום דבר לא יזיז להם.

אברהם כהן: לא מתקנים הויטרנים כתוב, אז לגבי הענין.

אברהם כהן: מי שאנחנו מומחים בנושא הזה ששמו שירות בצבא ברית המועצות והפרטיזנים, תשמעו, תמיד לא אמרתי מומחה, אבל במרוצת עבודתי בתוך השטח הזה, כל השנים אנחנו למדנו, מה זה שרות, שאלנו גם קיבלנו חומר.

אברהם כהן: שרות פעיל זה מי שגויס על ידי, אפילו בהתנדבות, זה לא משנה, אם הוא בא בהתנדבות והתיצב בלשכת הגיוס וגוייס, זה בסדר גמור, לא יכולים לשלוח לו הביתה את הסגיר, הוא בעצמו בא והתגייס, ביחוד אם גויס.

אברהם כהן: שם בתעודות כתוב אחרת, הוא עבד ביחידה צבאית.

אברהם כהן: זה כמו מישהו שעבד בצה"ל, ובלבנון, אז הוא גם כן בצה"ל, הוא לא זכאי כנכה צה"ל, כיוון שהוא עסק בהיותו לא בשרות צבאי, עבד ביחידה צבאית, יש גם בארץ.

אברהם כהן: אנחנו הועדה מוכנה לקבל את ההגדרה, כי בהחלט אנחנו מסכימים איתך.

אברהם כהן: הם שייכו את עצמם לא רק נשים גם גברים, הם עבדו וברוסיה הם הוכרו כויטרנים לכל דבר, עם כל הזכויות.

אברהם כהן: אנחנו נשמח מאד, זה יקל עלי ויקל עליו, אנחנו יושבים כל יום עם ערמות, יש לנו בעיות, אנחנו באמת מתלבטים בכך.

אברהם כהן: ובהחלט בדעה שלמי שיש לו תעודה שהוא היה, שרת או עבד בצבא כפפולמוימו, גם יקבל את הזכויות.

אברהם כהן: כי הוא היה שם במקום.

קולט אביטל: מקובל עליך.

שאול דלאל: אצלי אין בעיה, אבל אני רק רוצה לסבר את האוזן, שאצלנו רשומים כ-1500 עובדים שהגישו בקשות.

שאול דלאל: אני מניח שיש עוד מספר מספיק קיימים שהם יודעים שהם לא יכולים להגיש.

אברהם כהן: תראו לי כמה אנשים אושרו.

שאול דלאל: אושרו עד היום 36,000 איש.

אברהם כהן: תעביר עוד 2000.

יורי שטרן: אתה יכול להגיד כמה השנה היו לעומת לפני שנתיים.

אברהם כהן: אנחנו לוקחים על עצמנו לטפל בכל התיקים.

שאול דלאל: בארבעה החודשים האחרונים אישרנו 344 בקשות, ב-2003 – 1129,

יורי שטרן: אתה לא יודע מספר מקבלי ההטבות.

שאול דלאל: הטבות כספיות נכון לשנתיים אחורה היו כ-12,000 נכון להיום בשנתיים כ-1400 איש.

שאול דלאל: זה כולל אלמנות.

שאול דלאל: אני רק רוצה לבקש שאם כבר שאלנו על כמות, אז עלות החוק ל-2003 מסתכם ב-24 מיליון שקל.

יורי שטרן: אני זוכר שהאוצר אמר שהחוק הזה יעלה 70 מיליון שקל.

יורי שטרן: הדיון המסכם היה בלשכתה של יולי תמיר.

יורי שטרן: ברק ישב אצלו במשרד וכל חצי שעה יולי היתה יוצאת ומדברת איתו, כי הם רצו, משרד האוצר רצה חוק שאין בו כלום.

יורי שטרן: זאת אומרת שיכירו בויטרנים ויתנו להם כבוד, זה פחות או יותר היתה המשמעות במשרד האוצר.

יורי שטרן: - -

מיכאל מלכיאור: אז אפשר עכשיו לבקש את ה-46 מיליון.

יורי שטרן: בסוף, יולי יצאה וברק אמר לה שימי על האוצר, וככה זה נתקבל.

קולט אביטל: אנחנו מסכמים ככה.

קולט אביטל: שאתה עושה את העבודה של הפניה אם אתה רוצה שתבוא בשם הועדה שלנו, של התיקון, ונראה איך הדבר הזה הולך.

שאול דלאל: ברגע שיהיה תיקון אנחנו נכנס לאופרציה, נודיע בעיתונות, נודיע דרך הארגונים, נטפל בכל האזרחים.

יורי שטרן: עוד משהו, זה כמו שאמרתי מה מצבה של ברית ותיקי מלחמת העולם השניה, הארגון.

יוסף לשץ: הארגון נשאר בלי תקציב בלי כלום.

קולט אביטל: תסלחו לי, בכל זאת הייתי מבקשת לדעת, כי זה יעזור לי לדעת למי אנחנו פונים.

קולט אביטל: מה בדיוק עושה הארגון.

קולט אביטל: הוא מטפל באיזה סוג בעיות, אני יכולה לבוא ולהגיד שעוזר, - -

אברהם גרינזית: יש 104 סניפים, הרבה בה קבוצות בכל עיר, יש 104 סניפים יש לנו.

אברהם גרינזית: כמעט 30,000 איש.

אברהם גרינזית: אנחנו מקיימים הרצאות, בעיות מקומיות, ופונים, וכל מיני דברים.

אברהם גרינזית: עובדים עם אנשים שאין להם אפשרות בכלל לבוא לכל ההרצאות וההצגות שלנו.

אברהם כהן: הארגון עוסק גם בקליטה, הוא מטפל בציבור שזה רק הגיע ארצה.

אברהם כהן: כולם מבוגרים.

אברהם כהן: הם זקוקים כל אחד לאיזה שהיא משענת לא רק משענת גם רוחנית וגם ציבורית וגם עניינית.

אברהם כהן: הוא צריך לזה ענין של דיור, הוא צריך לדאוג לזה שיבוצעו הסעיפים בחוק.

אברהם כהן: מכיוון שהנכים בעצמם אינם מסוגלים לפנות.

אברהם כהן: מה איש אחד חזק לבעיה אחת פשוטה, אנחנו הוכרנו ארגון יציג, ביחד עם ארגון נכי צה"ל עוד בשנת 54/5 ומנכים את התגמול של הנכה לצורכי הארגון, את דמי החבר, גם לקרן עזרה הדדית, גם לביטוח חיים, אז אנחנו חכמים וחזקים.

אברהם כהן: יש לנו את התקציב לביצוע אותן הפעולות.

אברהם כהן: הם עוסקים באותו הדבר.

קולט אביטל: ממי הם קבלו בעבר הקצבות?

אברהם כהן: מאף אחד.

אברהם כהן: לא קיבלו מאף מקום.

אברהם כהן: משרד הבטחון זורק להם משהו לפעמים.

אברהם כהן: משרד הקליטה זורק להם משהו.

אברהם כהן: היה פעם יהודי טוב שהיה חיים סגל, שהם באו לחיים סגל אז הוא נתן להם קצת כסף.

אברהם כהן: היום חיים סגל איננו, אז אין מי שיתן להם את הכסף.

אברהם כהן: צריך להוריד להם ממתק פעם על מה שהם עושים למען ההנצחה, ולמען קליטת עליה ולמען התרבות, בעיקר זה תרבות.

אברהם כהן: אצלם, העולים החדשים, אינם יודעים עברית, הם מתקבצים בסניפים ומקבלים קצת אידישקייט, קצת תרבות.

אברהם כהן: הם באו הלומי חימה, הם באו, לשמוע מה זה מדינת ישראל, מה זה יהדות, מה זה חגים, אצלם לפחות לכל חג יש איזה מסיבה עד כדי כך זה הגיע שבושה להגיד, חלק אפילו לא יודעים שביום כיפור אסור לעשות נזילה באיזה צמיג.

אברהם כהן: חג, זה לצערנו, אלה התינוקות שנשבו בין הגויים.

אברהם כהן: והם הכובשים את העבודה הקדושה שהזו, אני מברך אותם.

מיכאל מלכיאור: במדינת ישראל צריך להזהר מהביטוי הזה.

מיכאל מלכיאור: היו אנשים שהסתבכו עם זה.

אברהם כהן: אני במקרה מכיר את יהודי ברית המועצות, אני הייתי שליח והיה לי הרבה קשר עם חב"ד, הייתי שם ובפולין.

קולט אביטל: אפשר לסכם.

יורי שטרן: הארגון הוא באמת התשתית החברתית החזקה ביותר שיש לעולי ברית המועצות בגלל המשמעת, גאוות היחידה, ליכוד כוחות שיש רק לאוכלוסייה זאת.

יורי שטרן: ופה מחזיקים את כל שכבת הגימלאים, גם אלה שלא השתתפו במלחמה, זה הגיל שלהם.

יורי שטרן: ובנוסף לכך הם עשו פעולה שיש לה משמעות יהודית עמוקה מאד.

יורי שטרן: הודות לקיום הארגון, שני הארגונים האלה, אנשים רבים מאד הספיקו לחלוק איתנו את החוויה הצבאית שלהם, לכתוב קצת מהזכרונות, באמת להנציח את הגבורה ולתעד, דברים שהם הולכים ונעלמים ואז איש לא יוכל לשחזר את זה.

יורי שטרן: מן הראוי, התמיכה בכל זאת היתה.

יורי שטרן: היתה של משרד הבטחון עד לפני שנתיים.

קולט אביטל: מהסוכנות הם קיבלו משהו?

יורי שטרן: פעם כשהסוכנות החזיקה, הסוכנות אחר כך ביטלה את זה.

קולט אביטל: אנחנו נעשה בדיקה, אני למען האמת אולי יש לי מחשבות קצת אפיקורסיות, אני לא רואה למה, למשל ארגון של התאחדות עולי רוסיה מקבל כל כך הרבה, מאות אלפי דולרים, מהמדינה והמסוכנות ולא יכול לעזור.

קולט אביטל: זאת אומרת, בכל זאת גם מהתאחדות עולי רוסיה יכול להיות שאני אומרת משהו, פרובינציאלי.

יורי שטרן: הם כבר לא מקבלים.

קולט אביטל: הם מקבלים, תאמין לי אני יכולה למסור לך דו"ח.

קולט אביטל: אני חושבת שזאת, שפעולת הקליטה לא צריכה להיות רק ריקודים לילדים וקיטנות לילדים אלא גם לוטרנים.

קולט אביטל: אבל בואו נראה איך אפשר לראות מאיזה מקורות אפשר למצוא, ויכול מאד להיות שיש טעם היום, כשכולם מקצצים וכולם אומרים סליחה, על סף התמוטטות, לראות איך אנחנו מנסים לאגור משאבים כדי שלאנשים תהיה יכולת בכל זאת לתת את השרותים.

קולט אביטל: - -

לוי: (תרגום מרוסית).

לוי: אני מתנצל.

לוי: בגדול זה לא שייך לי זה לא מייצג אותי, זה מיצג את הסקטור שלי כותיקי מלחמה, המוזיאון שדרכו אנשים הכירו בגבורה שלהם.

לוי: אני רוצה לומר שאני איש מקצוע, ראיתי איך מתחילים ואיך נסגרים מוזיאונים.

לוי: אני רוצה להגיד שאיך מתחילים עם זה, בלטרון אי אפשר ככה להקים מוזיאון.

לוי: מעריך מאד את כל היוזמים ואת האלופים שבמוזיאון בלטרון, מוזיאון השריון, גנרל אנדור, גנרל ארז, גנרל יצחק ארד, כולם היו במוזיאון ואני הייתי אצלם במוזיאון, אנחנו חברים טובים.

לוי: אנחנו מסוגלים ורוצים לתת סיוע ממשי למוזיאון החדש.

לוי: יש אוצר ואוסף גדול מאד של מוצגים.

לוי: מה שמדאיג אותי מאד שאין שום התענינות בחומר שלנו.

לוי: אפשר להביא טנקים ומטוסים וכל הכלים למוזיאון אבל מה שמיצג את האדם החייל את הנציגים האישיים האלה, את המדים שלו, זה לא יהיה.

לוי: מה שיש במוזיאון .

לוי: ההורים שלי הם בני 85 ו-64,

יורי שטרן: הם הביאו את דגל היחידה זה דבר קדוש אנשים הלכו למוות בשביל שהדגל לא ישרף או לא יגנב.

יורי שטרן: וזה דגל של איזה שהיא ספינה שהביאה חיילים בסטלינגרד מגדה לגדה מעבר לוולגה.

יורי שטרן: אנשי המוזיאון לא הביעו עניין בו ולא לקחו מהם את הנציג.

לוי: (תרגום מרוסית) הוא אומר שגם הוא וגם הצוות שלו שהם כ-30 איש, כולם עובדים בהתנדבות הם אנשים דלי אמצעים אנשים מבוגרים, אפילו אין להם כסף היום לשלם למי שמנקה שם, והוא אומר, מה שמדאיג אותי זה הכסף המינימלי בשביל שימור הקולקציה הזאת.

קולט אביטל: אז אנחנו סיכמנו, שלושה דברים.

קולט אביטל: א' – אנחנו פונים לשר שרנסקי, אנחנו מקבלים את החלטת הממשלה ופונים לשר שרנסקי כדי להבין ממנו מה התוכניות מה הכוונות ומה לוח הזמנים.

קולט אביטל: ב' – לגבי המוזיאון הזה, אנחנו פונים לשרת התרבות ומנסים לגייס ממנה איזה שהוא תקציב מינימלי לאחזקת המוזיאון, בוודאי לשנים הקרובות, כי אין לנו מושג מתי יקום המוזיאון החדש וזה צריך להתקיים.

קולט אביטל: ג' – לגבי הקריטריונים אנחנו סיכמנו שאתה מנסח את הפניה.

קולט אביטל: אנחנו פועלים בהתאם.

קולט אביטל: וד' –לגבי הארגון אנחנו נראה מה ניתן לעשות מול משרד הקליטה, מול הסוכנות, מול התאחדויות עולים ונראה איך אפשר לעזור, זאת אומרת, אנחנו רק יכולים לפנות לגופים קיימים אנחנו לא יכולים לפנות לספונסרים פרטיים.

יורי שטרן: אני אבל לא רוצה לשחרר את משרד הבטחון, עם כל הקשיים התקציביים שיש לו, בכל זאת גם למוזיאון וגם לזה סכומים קטנים.

יורי שטרן: והפניה שלי לראש הממשלה ולנשיא המדינה, הועדה המאמצת.