ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 79, 2004-01-21 09:30

קולט אביטל: כבר במרחב.

קולט אביטל: אנחנו אפילו לא נשאל אותך מה תרומתך למינויו של השגריר בלונדון, אבל אנחנו כן נדבר על הפרוייקט הלאומי האתיופי.

קולט אביטל: אני רוצה להגיד לך, בסה"כ אנחנו מקיימים פה הרבה מאוד ישיבות בנושאים האלה.

קולט אביטל: אני חושבת שאחוז מאוד גבוה מהישיבות שלנו מוקדשות לכל הכשלים שיש בדרגה של העלייה מאתיופיה להיקלט בארץ.

קולט אביטל: חלק מהם אובייקטים, חלק מהם אנחנו חושבים שניתן לעשות דברים בצורה אחרת.

קולט אביטל: לפני שאתה סוקר את הפעילות שלכם.

קולט אביטל: אני רציתי להגיד דבר אחד, כמעט בכל תחום ובכל נושא, אנחנו הגענו למסקנות כאן גם אם לא רשמיות שריבוי הגורמים שמטפלים באותו הנושא במקביל בלי תיאום אחד עם השני, זה לפעמים על אותה אוכלוסייה באותו היום.

קולט אביטל: במקום להתפשר על אוכלוסיות, ז"א להגדיל את הפריסה אם הם היו מתאמים ביניהם, זה אחד הדברים המפתיעים, לא מפתיע טוטאלית, אבל אנחנו סבורים שאילו אפשר היה להגיע למה שנקרא יותר איגום משאבים בין הגורמים שמטפלים בנושאים האלה, כדי לעשות דבר כפי שאתה קורא לו, פרוייקט לאומי.

קולט אביטל: יכול להיות שכל הדבר הזה היה נראה אחרת.

ראובן מרחב: הועדה כי היא ועדה מאוד חשובה ומאוד חיונית בארץ כמו שלנו.

ראובן מרחב: הקהילה האתיופית, ממשלת ישראל ואיגום של ארבעה ארגונים שהם יהודיים, ארגונים גלובליים יהודיים, שזה הסוכנות היהודית, הג'וינט, איחוד הקהילות היהודיות וקרן היסוד.

ראובן מרחב: כל הגופים האלה הם מיוצגים בועד המנהל של הפרוייקט שיושבים בו עשרה אנשים בראשותי.

ראובן מרחב: הועד המנהל פועל בחסותה של המועצה הבינלאומית שיש בה 19 איש מארגונים שונים.

ראובן מרחב: הם שלושה אמריקאים, היו"ר העמית שלי הוא אמריקאי, פרופ' נאסאט שהוא מיוזמי הפרוייקט, לצערנו העמוק הוא חולה עכשיו.

ראובן מרחב: אחרת יכול להיות שהוא היה בא לכאן.

ראובן מרחב: מנכ"ל הפרוייקט היא נציגה מאוד בכירה של העדה האתיופית, זו גב' נגיסט מנגשה וחנה שוסטר שהיא מרכזת את הפרוייקטים לתכניות של הפרוייקט.

ראובן מרחב: לפני כשלוש שנים במלאת 10 שנים למבצע שלמה וכ20- למבצע משה, ביוזמה של הסוכנות היהודית נוצרה חבירה של שלושת הגופים.

ראובן מרחב: היתה הרגשה שאם עכשיו לא ייעשה מעשה מאוד רציני לקידום העדה האתיופית, אנחנו נחמיץ שעת כושר היסטורית ואנחנו נמצא במצב של בכיה לדורות.

ראובן מרחב: אנחנו נחמיץ את שעת הכושר ההיסטורית שהיתה לנו בהתרוממות הרוח במבצע משה ובמבצע שלמה.

ראובן מרחב: ואנחנו נגרום לעדה ולמפעל הציוני בכלל, עוול לדורות.

ראובן מרחב: ולכן נעשתה עבודת חשיבה מאוד גדולה, עבודת תכנון שיזמה אותה הסוכנות שהמסקנות שלה היו שצריך להתרכז לעשות עבודת מאמץ מאוד רצינית, לקבוצת הגיל מלידה עד 35, מתוך הנחה שזאת קבוצת הגיל הנושאת שהיא תביא את הבשורה לקהילה ותקדם אותה לשנים רבות.

ראובן מרחב: כיוון שבארץ קורים הרבה דברים בבת-אחת, לפני כשלוש שנים פרצה האינתיפאדה, הכספים שהתחילו להיאסף בארה"ב על בסיס של דולר בארה"ב מול דולר של ממשלת ישראל, הוסבו למטרות אחרות.

ראובן מרחב: נעשו כל מיני מגביות חירום ומפרוייקט מאוד שאפתני של 660 מיליון דולר על-פני תשע שנים, העניין בעצם הוקפא כמעט לחלוטין.

ראובן מרחב: נוספו לזה עוד קצת מחלוקות בין השותפים וקצת בעיות בהרכבת המוסדות.

ראובן מרחב: ורק לקראת סוף 2002 היתה תזוזה.

ראובן מרחב: אחרי שבהסכמה של כל הגופים נבחר יו"ר לפרוייקט שזה אני.

ראובן מרחב: במאמר מוסגר - אני עצמי כפי שאתם רואים, לא בדיוק אתיופי.

ראובן מרחב: משנות ה60- שעבדתי מטעם המוסד באתיופיה, היתה לי זיקה מאוד עמוקה לנושא.

ראובן מרחב: אני ראיתי את היהודים האתיופים במצוקתם, ראיתי אותם בזמן שעם ישראל לא רצה לקלוט אותם ואיילה סלסי לא רצה לתת להם לצאת.

ראובן מרחב: ובשנים יותר מאוחרות היתה לי הזכות כמנכ"ל משרד החוץ להניח את היסודות המדיניים במבצע שלמה.

ראובן מרחב: וכיוון שבמשך השנים אני עקבתי אחר הנושא והיה קרוב ללבי, מצאו יוזמי הפרוייקט לנכון לקרוא לי לעמוד בראשו ואחרי שנים ראיתי שהדבר הזה הוא רציני ויש לו סיכוי והוא חשוב.

ראובן מרחב: אני הסכמתי.

ראובן מרחב: כפי שכולכם יודעים צמוד לתהליך הבחירה שלי היה גם תהליך בחירת המנכ"לית, נגיסט מנגשה אשר לצערי בתהליך הכניסה שלה לתפקיד חלו עיכובים.

ראובן מרחב: משרד רה"מ הקים בזמנו וטו על טיסתה, והדבר נפתר כמו הרבה דברים בארץ רק בבג"צ.

ראובן מרחב: לי היה קושי גדול משך כל הזמן לשמור על מקומה מפני שאני אמרתי מראש, שאני לא מוכן להיכנס לתפקיד אם לא יהיה מנכ"ל אתיופי.

ראובן מרחב: ולשמחתי היא נכנסה לתפקידה ביולי 2003.

ראובן מרחב: מה שעשינו מאז, אחרי שבחצי השנה הראשונה, הקמתי את המוסדות הארגוניים שלו, הנחתי לו את התשתית החוקית והקונספטואלית האופרטיבית.

ראובן מרחב: מה שנגיסט ואני עשינו מאז, אנחנו השלמנו את הארגון של המטה.

ראובן מרחב: אנחנו שלושה וחצי אנשים ואנחנו לא מתכוננים לגדול.

ראובן מרחב: והשלמנו הקמה של ועדות מקומיות בשש ערים בהן אנחנו מתחילים לפעול בשנה הראשונה.

ראובן מרחב: שחררנו את הכספים הראשונים, שלושה מיליון דולר מארה"ב.

ראובן מרחב: כמעט גמרנו את המבנה המשפטי של הפרוייקט עצמו, מפני שהיו כל מיני עיכובים מצד השותפים.

ראובן מרחב: ובעצם הכנו תכנית אופרטיבית במתכונת מוקטנת של 10 מיליון דולר לשנה הראשונה שהיא שנת 2004.

ראובן מרחב: 25 מיליון דולר לשנה השניה 2005, ו40- מיליון דולר לשנה השלישית שהיא 2006.

קולט אביטל: על קבוצת גיל עד גיל 35.

קולט אביטל: וחשבתם על תוכנית אופרטיבית שמצריכה 660 מיליון דולר.

קולט אביטל: מהם קווי הפעולה, מה אתם רואים כעיקר היעד?

ראובן מרחב: תרגום של התכניות הקונספטואליות שתוכננו בזמנו ותכניות עבודה בשטח, ריכזנו גוף תכניות ארצי שאני בהתחלה ניהלתי אותו ואח"כ העברתי אותו לניהול נגיסט.

ראובן מרחב: שקבע עדיפויות קודם כל לטפל בבניית הקהילה, אח"כ לטפל בנוער ובתעסוקה ובחיזוק המשפחה.

ראובן מרחב: שני דברים שנוגעים לשותפות - אנחנו לא רוצים להחליף אף אחד.

ראובן מרחב: אנחנו לא מתכוננים לגדול כארגון.

ראובן מרחב: אנחנו רוצים להיות שולחן, דבר שקורה היום, שמסביבו נפגשים על הגורמים.

ראובן מרחב: והכוח שלנו בזה שאנחנו לא מאיימים על אף אחד ואנחנו יודעים בדיוק כשזה מגיע לעבודה של כל גוף, כל גוף חושב שיקחו לו משהו ואנחנו רוצים לתאם את כולם.

ראובן מרחב: והכוח העיקרי שלנו זה שאנחנו מקובלים על העדה ובסה"כ גם מקובלים על רוב הגופים שעוסקים בעניין הזה.

ראובן מרחב: מפני שהגישה שלנו היא חסרת כל פניות.

ראובן מרחב: אנחנו דואגים גם לתיאום כל הדברים מסביב השולחן שלנו, נפגשים כולם בתהליך מאוד מאוד ממושך של הידברות והחלפת תוכניות.

ראובן מרחב: כאשר כולם לאט לאט מרחיקים את הקלפים שלהם לחזה וחושפים אותם ומדברים בצורה פתוחה בנושאים שהם בעבר לא נהגו לדבר בהם.

ראובן מרחב: אנחנו פועלים על בסיס של ועדות מקומיות כאשר בראש כל ועדה כזאת עומד ראש העיר הנבחר ולידו מכהן סגן הקהילה האתיופית.

ראובן מרחב: כאשר באווירה המקומית יש תמיד 50% נציגות של הקהילה.

ראובן מרחב: וזה דבר שהוא בעצם ללא אח ודוגמא, כאשר זה פרוייקט גדול ראשון מסוגו שבו לקהילת העולים עצמה יש תפקיד ובעצם כח הכרעה בתוכניות עצמן.

ראובן מרחב: זה דבר יוצא מן הכלל והוא חשוב מאוד והוא בתהליך ביצוע.

ראובן מרחב: לעוד ארבע ובשנה אחרי לעוד חמש.

ראובן מרחב: בעקרון בזמנו היה דולר מול דולר.

ראובן מרחב: דולר של היהודים בתפוצות מול דולר של הממשלה.

ראובן מרחב: הממשלה, התיקון מצידה בהתחלה רוכז ע"י משרד רה"מ ואחרי שמשרד רה"מ שהוא ניווט את זה בהתחלה אח"כ בעצם לא עמד בציפיות בשביל לרכז את הכספים השונים מהמשרדים.

ראובן מרחב: ואחרי התלבטות ארוכה שכללה התכתבות שלי עם מנכ"ל משרד רה"מ, התכתבות של יו"ר איחוד הקהילות היהודיות עם מנכ"ל משרד רה"מ ומכתב אישי שלי לרה"מ וטיפול שלי עם מזכיר הממשלה.

ראובן מרחב: היתה החלטה של משרד רה"מ להעביר את אחריות התיאום לשרת הקליטה.

ראובן מרחב: אנחנו בירכנו אותו על המינוי שלה.

ראובן מרחב: אנחנו רואים בה את הגורם המקצועי המרכזי בתוך הממשלה בעניין הזה.

ראובן מרחב: ואנחנו מצפים לשיתוף פעולה פורה כולל ריכוז הכספים שצריכים לעמוד מול השתתפות יהודי התפוצות.

ראובן מרחב: אנחנו עומדים עכשיו, נגיסט ואני ערב פגישה עם המועצה של איחוד הקהילות היהודיות ואנחנו הולכים לומר להם בצורה ברורה לגמרי.

ראובן מרחב: אם אנחנו נדגיש שאין אחרי העניין הזה baking מוחלט של איחוד הקהיליות היהודיות לשנים הבאות, כולל פניה שלנו לקרן היסוד לממש את השותפות שלהם, אחרי שאת השותפות עם ג'וינט ועם הסוכנות אנחנו בעצם הסדרנו פה בתהליכי עבודה מסודרים וטובים.

ראובן מרחב: אנחנו לא חושבים שלפרוייקט יש זכות קיום, אלא אם הוא לטווח ארוך.

ראובן מרחב: והכוח שלו הוא רק בזה שאנחנו נסתכל קדימה לשנים ונוכל להביא את העדה למצב של הבלטת המצוינים שבה.

ראובן מרחב: ויש מאות דוגמאות של מצוינות, נגיסטה היא הבולטת שבהם, יש מאות אחרות.

ראובן מרחב: מהנדסי מחשבים, קצינים, עו"ס, משפטנים.

ראובן מרחב: ואנחנו רוצים שכולם ילכו למעלה ולא ירדו למטה.

קולט אביטל: והיא תואמת למה שגם אנחנו פה חושבים ואני חושבת שכך פתחתי את הדיון, על ריבוי הגורמים שפועלים בשטח לפעמים ללא קשר אחד עם השני.

קולט אביטל: ולכן אם יש שולחן אחד שמקובל על כולם, ודאי על הקהילה האתיופית תוך כדי שיתוף בתהליך קבלת ההחלטות עם הקהילה עצמה.

קולט אביטל: כי הקהילה היא זו שיודעת הכי טוב מה היא צריכה ואיך לבצע את זה, כי אז אני חושבת זה המיוחדות וזה הכיוון המאוד נכון.

קולט אביטל: אני הייתי רוצה שבדיון הזה נתמקד בשני כיוונים.

קולט אביטל: כיוון אחד הוא הכיוון המהותי, ז"א איך, מדוע ובאיזו שיטה אתם מגיעים לסדרי עדיפויות.

קולט אביטל: למשל, בדיונים שניהלנו כאן

קולט אביטל: על כל הנושא של הנוער הבעייתי שעוזב בתי"ס ואנחנו ביקרנו בשבוע שעבר במרכז של על"ם נוער שמגיע להתמכרות בסמים וכו'.

קולט אביטל: בסופו של דבר הגענו למסקנה שהטיפול צריך להיות אינטגרטיבי ושהוא חייב לכלול גם טיפול במשפחות.

קולט אביטל: לא רק בנערים עצמם אלא בעיקר והיום אני משוכנעת עוד יותר, שאם אין טיפול מערכתי במשפחות, אנחנו לא מגיעים לשום תוצאות.

קולט אביטל: זה גם כולל את מערכת החינוך, מה היא מלמדת וכיצד היא מלמדת.

קולט אביטל: אבל זה גם כולל את המשפחות.

קולט אביטל: ולכן אני הייתי רוצה שתגידו לי אם סדרי עדיפויות שאליהם הגעתם הם תוך כדי התייעצויות עם גורמים מחקריים ועל סמך גורמים מחקריים.

קולט אביטל: זה דבר אחד שאנחנו רוצים כדי להבין.

קולט אביטל: נניח שהיה לך 660 מיליון שאותם אתה צריך, כי לא סתם הגעת למסקנה שזה מה שצריך.

קולט אביטל: איך את רואה את סדרי העדיפויות תוך אמירה שלי שברור לגמרי שאתה לא מתרכז רק בתחום אחד.

קולט אביטל: אתה הולך בכמה תחומים במקביל.

קולט אביטל: דבר שני, אנחנו שמענו כל מיני מספרים שגם קיבלנו עליהם אח"כ תגובות סותרות.

קולט אביטל: שלפי ההערכות של הסוכנות היהודית כדי לקלוט משפחה חדשה של עולים חדשים מאתיופיה, התקציב המינימלי הדרוש הוא מאה אלף דולר פרוס על פני שבע שנים.

קולט אביטל: האם זה מספר נכון, האם זה מספר שאתם לוקחים אותו בחשבון שאתם בונים את ה660- מיליון או האם ה660- מיליון האלה הם דרושים לפעילות שלכם.

קולט אביטל: ומה שנקרא סל הקליטה, משכנתאות וכו', זה דבר שהוא בנפרד.

קולט אביטל: האם ה660- מיליון זה דבר שכולל את הכל מכל וכל.

קולט אביטל: לצערי מה שאמרת על ההתרוצצות מול משרד רה"מ, לא יכולתי להתאפק מלהרים גבה כי בסופו של דבר, גם כשאנחנו מדברים על תקציב הקליטה וישבנו בועדת הכספים על תקציב הקליטה הזה, א: לסעיף האתיופי אין התייחסות בתקציב משרד הקליטה בעצם.

קולט אביטל: אין כסף השנה, אני לא מצאתי כסף, שום סעיף במשרד הקליטה לנושא הזה.

קולט אביטל: ב: גם התקציב הכולל כשאתה מסתכל על הקליטה, מתפזר בין המון משרדים.

קולט אביטל: במשרד הקליטה קוצצו בסביבות 120 מיליון, במשרד השיכון שהוא זה המבצע את כל נושא השיכון קוצצו 350 מיליון, חזרו מ 20- מליון אבל הם הלכו לכיוונים אחרים.

קולט אביטל: אז אני רוצה להבין כשאתם מדברים על מספרים, על מה אתם מדברים.

קולט אביטל: אתם מדברים על תקציב שחלקו כבר קיים, לוקחים אותו בחשבון, זה תקציב נפרד.

קולט אביטל: אלה דברים שאנחנו צריכים לדעת פשוט כדי לקבל איזה שהיא תמונה כוללת לאיזה כיוון אנחנו הולכים.

ראובן מרחב: פה.

ראובן מרחב: ולכן כל השאלה של שיקום וסל קליטה היא בעצם לא רלוונטית לגבינו.

ראובן מרחב: אנחנו מדברים על תוכניות נוספות והביטוי שנכנס באנגלית הוא afresh many, היה מדובר על afresh many כשהתחיל העניין בכל תרועה גדולה אמרו, שהפדרציות יתנו 4% מעבר לקמפיין השנתי וזה ייעוד לפרוייקט האתיופי, ואז התחילו לאסוף את הכסף.

ראובן מרחב: אח"כ באו דברים אחרים, מגביות חירום, ישראל במצוקה, אמבולנסים וכד', והעסק הזה התאדה.

ראובן מרחב: אבל נשאר קצת כסף.

ראובן מרחב: אבל מדובר על many afresh כאשר ההבנה היתה שהממשלה תיתן many afresh מתקציבים שלא נגעו לאתיופים.

ראובן מרחב: בתקציבי הממשלה אם מחפשים טוב, אפשר למצוא אפילו אחרי הקיצוצים.

ראובן מרחב: אנחנו מדברים בהכרת פיילוט ראשונה שהיא קטנטנה במונחים גם ממשלה, גם ארגוניים יהודיים, 10 מיליון יחד.

ראובן מרחב: הממשלה בשנת ההפעלה הראשונה צריכה לתת 5 מיליון דולר.

ראובן מרחב: רה"מ, עכשיו היא עברה למשרד הקליטה.

ראובן מרחב: אנחנו בעניין הזה מאושרים שיש לנו כתובת כל-כך ברורה במשרד הקליטה.

ראובן מרחב: Add value של הפרוייקט הוא בכך שאנחנו באים לממשלה ואומרים, על כל דולר שאתם תשימו נוסף לעניין האתיופי, תקבלו עוד דולר נוסף לעניין האתיופי.

ראובן מרחב: לא מדובר על התקציבים הקיימים לנושא האתיופי.

קולט אביטל: העיר לקליטה, גם כן תלוי בכספים שהוא מקבל מכם לצורך הקליטה.

קולט אביטל: אם אתם תבואו ותגידו לראובן מרחב אתה צריך כך וכך כסף כי אתם עובדים בכך וכך ערים, הרי אנחנו ממילא כבר נותנים את זה לערים האלה, תסתדרו ביניכם בעניין הזה.

חנוך צמיר: קליטת העליה האתיופית - אני הייתי נוכח בדיונים בועדת הכספים והייתי נוכח באמירה של השרה, כוונתה היתה שהעלייה העתידית הגדולה שהיא על סדר היום הציבורי היום, אינה מתוקצבת ואם היא אכן תתחולל, אנחנו נדרוש תקציבים מיוחדים.

חנוך צמיר: היא לא אמרה ולא זו המציאות שבתקציב 2004 מול תחזית העליה הרגילה שאנחנו הגשנו, שהיא בין 3000 ל3500- אין תקצוב לקליטת העדה.

חנוך צמיר: לשאלתך - כל הרעיון כפי שהציג אותו ראובן זה שיהיה תיאום וחשיבה משותפת ואכן גם בועדות ההיגוי המקומיות, שעובדות ברשויות עצמן, יש נציגות של אנשי משרד הקליטה וגופים אחרים.

חנוך צמיר: ולכן כל פרוייקט שיאושר ברמה המקומית הוא לא יגרום ליציאת פרוייקט אחר והוא לא יהיה במקומו.

חנוך צמיר: במילים אחרות, הוא תמיד יהיה תוספת לפעילות המתקיימת באותו יישוב.

חנוך צמיר: הולדת הרעיון עוד לפני שהפרסונות היושבות כאן הצטרפו למערך, היה ברור שעובדים ביחד ועובדים בתיאום.

נגיסט מנגשה: אתיופיה, הוא פרוייקט של כל כך הרבה גורמים שיושבים סביב שולחן אחד, גם בתהליך הבניה ותהליך קבלת החלטות, אני מקווה מאוד ביישום.

נגיסט מנגשה: במיוחד נציגי יוצאי אתיופיה שהיא מורכבת מ17- ארגונים, עומד בראשה אברהם נגוסה, זה הגוף החזק ביותר שעומד מטעם הקהילה מאחרי הפרוייקט, גם ביישובים שנבחרו בשש יישובים וגם כן ברמה הארצית.

נגיסט מנגשה: בעצם הפרוייקט הלאומי הוא יוזמה של הסוכנות היהודית שהם הביאו את הדבר הזה לדבר מאוד מבורך על מנת לתת מענה לבעיות ולאזרחים יהודיים יוצאי אתיופיה.

נגיסט מנגשה: עדיין עולים מאתיופיה לא מתרוממים בקליטה פה במדינת ישראל.

נגיסט מנגשה: המטרה להביא לקליטה בחברה הישראלית בשלמותה, בחינוך, תעסוקה ובנית קהילה.

נגיסט מנגשה: הביסוס הוא בהיגוי ותיאום שאת הקדמת ואמרת לנו, יש הרבה מאוד גורמים שמפעילים לקליטת עולים מאתיופיה, תכניות שונות.

נגיסט מנגשה: מרבית התוכניות לא כל-כך מתואמות בין הגורמים וגם כן מונצחות בתוך קהילת יוצאי אתיופיה והרבה מאוד משאבים זורמים.

נגיסט מנגשה: העבודה היא עבודה מערכתית ומותאמת שתוכל למנוע כפילויות ובחלוקת עבודה מאוד ברורה.

נגיסט מנגשה: כמו כל השותפים שהם נמצאים בפרוייקט לאומי והם השותפים האמיתיים שמשתתפים כמו שאמרתי, גם בועד המנהל וגם במועצה וגם ביישובים שאנחנו מתחילים אתם.

נגיסט מנגשה: השיטה היא מודולרית, היא צומחת וניתן להפעלה, היא בשלבים.

נגיסט מנגשה: התכנית היא למשך תשע שנים.

נגיסט מנגשה: אני מקווה מאוד במשך תשע שנים, במודולריות שלה גם צמיחה תהיה מבחינה תקציבית.

נגיסט מנגשה: כי התקציב של 660 מיליון דולר לא אקטואלי כבר.

נגיסט מנגשה: בגלל סיבות שונות של אינתיפאדה, ממשלה, מדינה מתקשה עכשיו בתקציבים וגם האמריקאים החברים שלנו, המצב הוא כל-כך קשה.

נגיסט מנגשה: מבחינת הצלחת הפרוייקטים ילווה בתוכניות הערכה על-מנת להבטיח הצלחה.

נגיסט מנגשה: לכן הוא גם מתמקד בתוכניות בעלי סיכויי הצלחה.

נגיסט מנגשה: מה החדשנות של התוכנית של הפרוייקט - החדשנות היא הפעלת המודלים החדשניים המבוססים על לקחי העבר.

נגיסט מנגשה: כלומר, נלמד על בסיס התשתית של פרוייקט לאומי הוא הניסיון הקודם של גופים שונים.

נגיסט מנגשה: הפרוייקטים הקיימים שהיום כמו פק"ת, מוקדי קליטה, פרוייקטים שונים אחרים שמופעלים היום, הם הבסיס והתשתית של פרוייקט לאומי.

נגיסט מנגשה: פרוייקט לאומי לא ימציא את הגלגל מחדש, ישתמש בניסיונות בתשתיות הקיימות.

נגיסט מנגשה: תפיסת התכנון שלנו היא במקום לעבוד לביזור רחב הוא יהיה עבודה בראיה כוללנית מערכתית, כמו שאת אמרת, המשפחה, לא יעסוק הפרוייקט רק בחינוך בילדים בלבד, יעבוד גם עם בבניית קהילה, יעבוד גם בתעסוקה.

נגיסט מנגשה: אם אין תעסוקה, אם אין פרנסה במשפחה, תהיה בטח מניעת נשירה, התדמית של המשפחה תמיד תהיה למטה.

נגיסט מנגשה: לכן שילוב של שלושה דברים, גם תעסוקה, גם בנית קהילה, להביא את יוצאי אתיופיה שהיא בעלת יכולת ותרומה משמעותית למדינת ישראל שהוא שילוב של שלושה דברים ביחד.

נגיסט מנגשה: שנבחרו שישה יישובים וגם ברמה הארצית שהוא כמעט כל יוצאי אתיופיה.

נגיסט מנגשה: היא לא רק מוגבלת עד גיל 35 בלבד.

נגיסט מנגשה: גם מבחינת התקצוב, התקצוב ביחסית פרופורציונאלית.

נגיסט מנגשה: מרבית הכסף כ60%- יהיה ליישובים שנבחרו ו40%- יופעל לתכניות הארציות.

נגיסט מנגשה: במקומות שאמרתי הגישה היא כוללנית יותר שיהיה מנוף יותר, תהיה התחלה שווה.

נגיסט מנגשה: התחלה שווה במובן הזה, החלופה הנבחרת.

נגיסט מנגשה: היו כמה חלופות בבחירה של אוכלוסיית יעד.

נגיסט מנגשה: שהגענו להחלטה שמגיל 0 עד 35, הסיבה היתה מרבית עולי אתיופיה קרוב ל60%-, 60 אלף נופלים מגיל לידה עד גיל 35.

נגיסט מנגשה: לכן מרבית העולים יכולים ליהנות מהפרוייקט וגם כן הצעירים הם אחוז גבוה בקרב יוצאי אתיופיה.

נגיסט מנגשה: ההשתלמות שלהם תהיה קלה ולא רק קלה, היא תהיה איכותית יותר.

נגיסט מנגשה: אנחנו מאמינים במדינת ישראל ואני חושבת שגם בכל מקום יש עלייה, שיבנו פה מדיניות חברתית.

נגיסט מנגשה: נכון שהיום ההשקעה באוכלוסייה הצעירה שהיא מגיע עד לגיל 35, השקעה בכל המעברים.

נגיסט מנגשה: מעברים לכיתות א', מעברים לחטיבות ביניים ולתיכון, ומעברים לאוניברסיטה.

נגיסט מנגשה: כל החיזוק הזה שיכול להביא את העולים מאתיופיה יותר למעלה לשדרוג יותר גדול.

נגיסט מנגשה: החדשנות של הפרוייקט הזה בנוסף, אני חושבת שצריך להדגיש השתתפות של יוצאי אתיופיה 50% בועדות היגוי מקומיות, גם שלא של יוצאי אתיופיה בועדות ארציות, הוא משמעותי ביותר משתי סיבות.

נגיסט מנגשה: סיבה אחת, יוצאי אתיופיה הם המומחים האמיתיים לבעיות ולאזרחים של יוצאי אתיופיה.

נגיסט מנגשה: והסיבה השניה שהמנטליות, הידע, היכולת הוא דבר הכרחי ומרכזי על מנת להשריש אותם כמודל ליוצאי אתיופיה עצמה.

נגיסט מנגשה: לכן זו החדשנות שלו.

נגיסט מנגשה: חדשנות נוספת שאני יכולה להוסיף - בפעם הראשונה אני חושבת ששישה גופים יושבים סביב שולחן אחד עם הניסיון שלהם, עם היכולת שלהם, עם התקציב שלהם, עם התשתית הקיימת שלהם רוצים להוביל ולהביא את הפרוייקט הזה, הוא דבר הכרחי וחשוב.

נגיסט מנגשה: אני לא יכולה להציג לכם תקציב למשך תשע שנים.

קולט אביטל: מצב נתון, היכן את רואה את המצב בעוד שנה, בעוד שנתיים.

נגיסט מנגשה: תכנון פרוייקט לאומי.

נגיסט מנגשה: משתתפים בהן כ130- איש.

נגיסט מנגשה: בקביעת סדר העדיפויות, נוער במצבי סיכון הוא בסדר עדיפות גבוה.

נגיסט מנגשה: היה גם דיון על מצב של פשיעה בקרב עולים וגם בקרב עולים מאתיופיה.

נגיסט מנגשה: המצב הוא חמור ביותר גם מבחינת פשיעה, סמים, ועוד דברים אחרים.

נגיסט מנגשה: נשירה סמויה ונשירה גלויה שהיא כנראה היום לפי הנתונים, כפולה ביחס לאוכלוסייה רגילה במדינת ישראל.

נגיסט מנגשה: לכן הפרוייקט הזה רוצה לתת אימפקט לנושא הזה, הוא בעדיפות ראשונה.

נגיסט מנגשה: העדיפות השניה שנקבעה, בגרויות והשכלה הגבוהה.

נגיסט מנגשה: היום אנחנו רוצים להביא יותר סטודנטים לאוניברסיטה.

נגיסט מנגשה: חיזוק של תלמידים בבגרויות.

נגיסט מנגשה: כמה שאפשר למנוע נשירה.

נגיסט מנגשה: לתת להם את כל האפשרויות של גם סיוע להורים בבתיה"ס, שיהיה להם מישהו שילווה, ידריך אותם וגם יהיה להם את הידע והמיומנות על-מנת להתמודד עם בעיות יומיומיות במערכת החינוך.

נגיסט מנגשה: סדר עדיפות שלישית הוא תעסוקה בבניית קהילה.

נגיסט מנגשה: אנחנו מאמינים, להביא את עולי אתיופיה להשתלמות חברתית וגם כן כלכלית במדינת ישראל.

נגיסט מנגשה: אלה שלושת התחומים.

נגיסט מנגשה: יש שאלה מרכזית שעולה בין החברים שלי.

נגיסט מנגשה: היום אין 660 מיליון דולר.

נגיסט מנגשה: עובדה במקום להתחיל ב30- מיליון דולר, אנחנו מתחילים ב10- מיליון דולר היום את הפרוייקט.

נגיסט מנגשה: האם זה נכון לפזר את כל הכסף הזה במקום להתעסק במשהו ספציפי אחד מכל שלושת התחומים.

נגיסט מנגשה: במקום לפזר את הכסף לחינוך, תעסוקה ובניית קהילה.

נגיסט מנגשה: ב2004- נדון עליה וב2005- יכול להיות שנגיע להחלטה משותפת של הגופים ביחד ספציפית להביא אימפקט לפרוייקט הזה.

נגיסט מנגשה: באיזו שיטה אנחנו משתמשים ומגיעים לסדרי עדיפויות - אני חושבת שהועדות ביישובים.

נגיסט מנגשה: לכל יישוב יש צרכים משלו, אין לו מתכון אחיד שלכולם ישמש.

נגיסט מנגשה: ועדת ההיגוי יישובית היא תקבע את הצרכים, את סדר העדיפות שלה.

נגיסט מנגשה: תוכניות לחינוך סביב הילדים.

נגיסט מנגשה: מעט מאוד תוכניות בתעסוקה בבניית קהילה.

נגיסט מנגשה: בנית קהילה קצת יותר, בתעסוקה הרבה פחות.

נגיסט מנגשה: היו"ר קולט אביטל היום כן מושקע יותר בילדים, אבל יש לקונה בכמה נושאים אחרים.

נגיסט מנגשה: הבאתי את הנושא הזה וצריך לעשות חושבים.

נגיסט מנגשה: גם מהלמידה שאנחנו עשינו פרוייקט ל2005-, אולי יתעסק במשהו ספציפי הזה שאנחנו נוכל לקבל החלטה על זה.

נגיסט מנגשה: לגבי שאלתך מהסוכנות היהודית על 100 אלף דולר במשך תשע שנים, כן הוא נכון.

נגיסט מנגשה: אנחנו לא עשינו שום למידה כלכלית בנושא של קליטה ראשונית.

נגיסט מנגשה: היו"ר קולט אביטל הנושא הזה הוא לא רלוונטי לכם.

נגיסט מנגשה: כי ממילא הוא לא תלוי בתחשיבים שלכם.

נגיסט מנגשה: אגב, אני זוכרת שה100- אלף דולר לאיש שנאמר לי ע"י יו"ר הסוכנות, נאמר לי גם לדעתי כיוון שהוא גם כלל את המשכנתא.

נגיסט מנגשה: שלדעתי זה כולל משכנתא.

נגיסט מנגשה: כי היום משפחה בת שש נפשות שמקבלת משכנתא, היא בעצם מעל 100 אלף דולר.

נגיסט מנגשה: לכן הוא לא יכול לכלול גם את המשכנתא.

30095: היו"ר קולט אביטל ודאי שזה לפי משפחה.

30095: אנחנו דיברנו על 100 אלף דולר קליטה למשפחה.

נגיסט מנגשה: אותו להביא את אנשי עסקים ישראלים להקים פורום, גם יתרמו כסף וגם ינסו להביא למציאת עבודה.

נגיסט מנגשה: אנחנו כרגע מפתחים את הדבר הזה.

נגיסט מנגשה: הגופים הנוספים שהם מיועדים לממן את הפרוייקט הלאומי, אנחנו כרגע במגע עם קרנות פרטיות וגם עם קרנות שונות בארץ ומחו"ל.

נגיסט מנגשה: היו לנו כמה פגישות ואנחנו הולכים כן להביא את זה.

נגיסט מנגשה: כולל גיוס של לובי, צוות משימה בארה"ב הוא דבר הכרחי.

נגיסט מנגשה: כבר יש לפרוייקט הלאומי יו"ר, עמית מארה"ב ואנשים אחרים.

נגיסט מנגשה: כרגע אנחנו הולכים להרחיב את צוות המשימה על-מנת גם לגייס כסף, גם לעשות לובי לפרוייקט לאומי.

נגיסט מנגשה: אנחנו גם הולכים להקים כרגע, לובי בכנסת לנושא של יוצאי אתיופיה.

נגיסט מנגשה: יהיו חברים בו ח"כ מכל המפלגות.

נגיסט מנגשה: כי היום פרוייקט לאומי לא צריך להיות מבודד, גוף שצריך להיות חזק ביותר.

נגיסט מנגשה: שיהיה גוף מתאם ויכריע את האזרחים שלו מאתיופיה.

נגיסט מנגשה: היו"ר קולט אביטל אני רוצה לקבל אם אפשר חידוד נוסף.

נגיסט מנגשה: אני מתארת לי שאתה בא ואתה אומר פרוייקט לאומי כמה אנשים מתוך הקהילה לא מועסקים, כמה אנשים מתוך הקהילה לא נקלטו בגלל סיבות אחרות.

נגיסט מנגשה: לגבי הנוער אנחנו יודעים פחות או יותר מה האחוזים שנוער נושר, נוער במצוקה.

נגיסט מנגשה: ואני גם מתארת לך שיש לך איזו שהיא השקפת עולם לאן ואיזה כיוון אתה רוצה להביא.

נגיסט מנגשה: ז"א, איזה יעד.

נגיסט מנגשה: אם היום יש לנו כך וכך אנשים בלתי מועסקים, איך אנחנו באופן הדרגתי רוצים שהקהילה הזאת.

נגיסט מנגשה: דבר נוסף שאולי אני לא שמעתי אותו ממך, אבל מאוד חשוב לי, תראו הבעיה היא לא רק שאנחנו נבנה קהילה, כי אנחנו לא רוצים לבנות רק קהילה בתוך קהילה, הבעיה היא גם איך אנחנו באמת יוצרים את הגשרים ואת הקשרים בין הקהילה הזאת, שתהיה יותר מעורה בתוך החברה הישראלית.

נגיסט מנגשה: שהחברה הישראלית מסוגלת לפתיחות יותר גדולה ולקליטה יותר נכונה בתוכה.

נגיסט מנגשה: ז"א, אנחנו לא הולכים רק על יצירת גטו.

נגיסט מנגשה: אנחנו רוצים ליצור קהילה שיש לה את התחושה של קהילה טובה, מכובדת, אבל גם שהיא חלק אינטגרלי מהחברה הישראלית.

ראובן מרחב: ובעצם הייתי מחוייב לנסות להוציא אותם מקרוואנים.

ראובן מרחב: הדבר הראשון שעשיתי כשהגעתי למשרד הקליטה, מיניתי איש מאוד בכיר שיעסוק רק בנושא האתיופי.

ראובן מרחב: והנושא האתיופי קובע לעצמו ייחוד משלו.

ראובן מרחב: מדוע - משום הפערים הם כל-כך גדולים.

ראובן מרחב: יש פער עצום בין החזון המאוד עמוק שהניע את הקהילה הזאת לבוא הנה ובין האפשרויות שלהם בעצמם להתמודד עם המציאות הישראלית.

ראובן מרחב: וזו חובה של כולנו היום, גם של הקהילה, מפני שהיא מסוגלת לזה במידה רבה.

ראובן מרחב: לעשות מה שאפשר כדי להדביק את הפער הזה בהקדם האפשרי.

ראובן מרחב: ואת האחריות המשותפת הזאת כל השותפים לקחו על עצמם.

ראובן מרחב: השנתון של הקהילה הזאת 2300-2400 איש בשנה.

ראובן מרחב: מה שהיינו רוצים שהפרוייקט הזה ייגמר.

ראובן מרחב: שכל שנה 2300-2400-2500 כמה שיהיו עוד, אנשים שיוצאים לשוק העובדים יצאו עם השכלה מתאימה, עם חינוך טוב.

ראובן מרחב: רובם ישרתו בצבא, יבואו לצבא כשהם מוכנים.

ראובן מרחב: ואחד הפרוייקטים שאנחנו עושים קודם כל עם משרד הקליטה שיש לה בזה ניסיון עצום.

ראובן מרחב: ולדאוג שכל שנתון 2004 יעבור הכנה לצבא.

ראובן מרחב: האנשים האלה ילכו וילמדו מקצוע ויפרנסו את עצמם ואת המשפחות שלהם.

ראובן מרחב: על בסיס שנתונים מקרים.

ראובן מרחב: את הרווחים האלה צריך למלא.

ראובן מרחב: כשהאנשים יתפרנסו ותהיה להם גאוות יחידה ונעזור להם לטפח את המורשת שלהם שהיא עשירה ומגוונת ויוצאת מן הכלל.

ראובן מרחב: הציונות שהאנשים האלה לקחו איתם כשהם באו הנה, זה בעצם אחד היישורים הגדולים ביותר שקיבלנו להצדקת התנועה הציונית.

ראובן מרחב: זה נכס ענק.

ראובן מרחב: יש להם מוטיבציה עצומה, אני רואה אותם בצבא.

ראובן מרחב: שני הבנים שלי שירתו עם אתיופים בצבא, סיפרו לי דברים יוצאים מן הכלל.

ראובן מרחב: אני נפגש עם מנהיגות מקומית, אני נפגש עם מנהיגות ארצית.

ראובן מרחב: את צריכה לבוא פעם לראות את האנשים האלה איך הם מדברים, איך הם מציגים את הדברים.

ראובן מרחב: זה נכס יוצא מן הכלל.

ראובן מרחב: אם ניקח את המאקרו נטפל בו כמו שצריך ויפרנסו את עצמם ולא יחיו מהבטחת הכנסה שהיום 75% או 73% מעל 45 חיים מהבטחת הכנסה.

ראובן מרחב: האנשים האלה באו מאתיופיה, לכל אחד היה הכבוד, היתה לו אדמה שלו, הנחלה שלו, המשפחה שלו.

ראובן מרחב: ופה הוא גם נזרק לשום דבר.

ראובן מרחב: צריך קודם כל שיהיה להם בסיס להשיב לעצמם את הכבוד שיש להם.

ראובן מרחב: הם אנשים יוצאים מן הכלל.

ראובן מרחב: אני רוצה לתת להם את הכלים האלה ולעזור להם והם יכולים לעזור לנו לעזור לעצמם.

ראובן מרחב: זו בעצם התפיסה בשלושה משפטים.

רומן ברונפמן: שנים, שאני בכלל שומע ארגון שמדבר על שנת 2005 כאילו זה מחר.

רומן ברונפמן: זה ארגון לדעתי יחיד בארץ שמדבר על 2007-8, כאילו זה מחר.

רומן ברונפמן: וזה באמת מה שחסר לנו בכל מערכות התכנון.

רומן ברונפמן: התכנון האסטרטגי, טווח ארוך לא קיים.

רומן ברונפמן: ואם יש פה ארגון שמתיימר ואני אומר ומאחל לו, אבל מתיימר גם לתכנן את צעדיו עד תשע שנים קדימה ועפ"י זה גם לקרוא לזה, כל הכבוד.

רומן ברונפמן: אני חייב להגיד שלי באופן אישי היה ניסיון של הקמת ארגון שעסק בעיקר בעבודת מטה וקיום מערכות.

רומן ברונפמן: אני עשיתי את זה גם בתחום קליטת העלייה אבל בחיפה.

רומן ברונפמן: לקחתי בעצם אותו מודל לפני 10 שנים והקמתי עמותה לקליטת עלייה שדחפה קדימה את קליטה העלייה בעיר בצורה יוצאת מן הכלל.

רומן ברונפמן: לנו יש גם נושא של התעסוקה האתיופיים.

רומן ברונפמן: אני מציע גם שתבקרו ברשות, תלמדו את המבנה של הרשות וגם מה שאנחנו עושים בקרב גם נוער וגם המבוגרים האתיופים.

רומן ברונפמן: זה מותרות, בחיפה האתיופים מותרות, כי אנחנו קולטים אם אני לא טועה בסה"כ, כ2300- איש בחיפה.

רומן ברונפמן: והתנאים שהם מקבלים הלוואי על כל הקהילה.

רומן ברונפמן: אבל בכל זאת תלמדו את הנושא שם, גם תעסוקה, גם שילוב וגם חיזוק הקהילה.

רומן ברונפמן: גם זה מה שמלמד אותנו שבעצם השילוב, זה מילת מפתח כמו שאת אמרת, תלוי בפרופורציות בין הקהילה הקולטת לבין הקהילה הנקלטת.

רומן ברונפמן: דבר שני, אני לא מסכים עם קולט בנושא בניית הקהילה.

רומן ברונפמן: אני חושב שגם בניית הקהילה, זה חיזוק הקהילה, העצמת הקהילה.

רומן ברונפמן: אני גם הייתי ברשות

רומן ברונפמן: כם מפריד את זה מתחום התעסוקה, נכון שזה קשור, אבל זה נושא בפני עצמו.

רומן ברונפמן: אתם רציתם שיהיה משולש לנושא החינוך, והכנסתם את החיזוק הקהילה לתוך התעסוקה.

רומן ברונפמן: היו"ר קולט אביטל זה נושא בפני עצמו.

רומן ברונפמן: היו"ר קולט אביטל אם אתה לא עושה את זה, אתה גם לא יכול לטפל בנוער.

רומן ברונפמן: שהיא תטפל יחד אתך בקהילה הזאת.

רומן ברונפמן: אז לכן אני מאוד מברך על התכנית.

רומן ברונפמן: אני מקווה שהממשלה תעמוד בחזון.

רומן ברונפמן: זה נושא חשוב.

רומן ברונפמן: אני חושב שאחרי שאתם התארגנתם, קרנות כמו קרן חדשה ומוריה יהיו מאוד חשובות לפרוייקט.

רומן ברונפמן: היו"ר קולט אביטל הבעיה היא לא רק לעשות שם, הבעיה היא איך קולטים בארץ, בזה אנחנו דנים עכשיו.

רומן ברונפמן: אני רוצה לדעת אם נקוטצ' שותפים גם מבחינה כספית.

מולעלם טמייט: היו"ר קולט אביטל לא זאת שאלתי.

מולעלם טמייט: חשוב לי לדעת ואם אין לך תשובה היום חשוב לי שבכל זאת נקבל איזה

כפולה א: חשוב לי מאוד לדעת אם ברמת המשאבים.

כפולה א: אני מבקשת ממך להפנות את השאלה הזאת, אם יהיו מוכנים להעמיד לרשות הפרוייקט הזה משאבים כולל מהקונגרס האמריקני.

ראובן מרחב: פעולות באמריקה רק עם הגוף האמריקאי.

ראובן מרחב: לכן הנקודה שאת מעלה היא מאוד חשובה.

ראובן מרחב: ואנחנו נביא בפתחם של החברים האמריקאים במועצה.

ראובן מרחב: נקוטצ' הם אחד מ17- הארגונים שיושבים בנציגות.

רומן ברונפמן: בניתם שולחן שסביבו אנשים יושבים, מדברים לאט ולאט פותחים ומרחיקים את הקלפים מהחזה.

רומן ברונפמן: זה היה משפט מפתח מבחינתי, גם שתוכל יותר להרחיק את הקלפים מהחזה של הג'וינט, של הסוכנות, של משרד הקליטה, של ארגונים חברתיים ואזרחיים של העדה האתיופית.

רומן ברונפמן: ככה תוכל לתאם את הפעולה ולהפיק את התועלת.

רומן ברונפמן: זה מבחינתי הלב של הפרוייקט.

רומן ברונפמן: ועדות ההיגוי זה בהתנדבות.

ראובן מרחב: הקהילה ומטה מצומצם, שבעצם שוב מתרגם רצון של העדה, זה לא מודל שקיים בהרבה מקומות.

ראובן מרחב: אנחנו מתבססים הרבה על ניסיון וכולנו יושבים מסביב השולחן.

ראובן מרחב: אנחנו נשלב את ועדות ההיגוי, זה דבר שנמצא בבדיקה.

ראובן מרחב: אנחנו הקמנו צוות מאוד קטן שיבדוק אפשרות שכל ועדות ההיגוי ישתלבו ויקימו צוותים משולבים, כי בסה"כ זה אותם אנשים.

דב אוחיון: עתירות עולים.

דב אוחיון: לקיים מוקד קליטה שלמעשה יש לו שלוש מטרות עיקריות.

דב אוחיון: א: להוות כתובת לעולים שגרים בתוך השכונות האלה או בתוך היישובים.

דב אוחיון: אנחנו עובדים היום עם מערך קצת יותר ברמת היישוב.

דב אוחיון: ב: לנסות לפעול ע"י המפקדים שביצענו שם את הצרכים האמיתיים של עולים מתוך הקהילה.

דב אוחיון: ג: לנסות לעשות את המיפוי כמה שיותר רחב של התשומות התקציביות שנכנסות לנושא של קליטת עולי אתיופיה.

דב אוחיון: אנחנו כל הזמן מדברים על נושא של איגוד משאבים ולנסות שלא יהיו כפילויות בתוכניות.

דב אוחיון: לנו חשוב מאוד שהרשות תהיה אחראית על הנושא הזה.

דב אוחיון: כלומר, עצם זה שתקציב ההפעלה של המוקד הוא של משרד הקליטה, זה חלק אחד, אבל החיבור לרשות כלומר, החיוב של הרשות להיות אחראית על גורל תושביה הוא בעינינו קרדינלי וחשוב.

דב אוחיון: הצוות שמפעיל את המוקד, יש מה שנקרא מנהל המוקד, יש מזכירת מוקד, יש רכז תעסוקה במוקד ויש פעילים של המוקד.

דב אוחיון: הם כולם ב99%- מבני הקהילה האתיופית.

דב אוחיון: חלק יושבים בתוך השכונות האלה.

דב אוחיון: שמגיעות למוקדים.

דב אוחיון: כל עולה שנכנס אנחנו רושמים בדיוק על מה הוא פונה ומה הוא מבקש ומנסים להיות מין מתווכים בסיוע לאותם העולים.

דב אוחיון: אנחנו סיכמנו את שנת 2003 פניות כתובות של המוקדים, כ9500-.

חנוך צמיר: ואשדוד.

חנוך צמיר: היו"ר קולט אביטל והם בת.פ.

חנוך צמיר: או בתשלום ישיר של משרד הקליטה.

דב אוחיון: הוא שלנו, אבל כל המותרות שניתנו לעמותה, כלומר, המשרדים, ארנונה, חשמל, מים, פקס טלפון וריהוט, ההוצאות שוטפות שלהם ע"ח הרשות.

דב אוחיון: אנחנו הקמנו ועדת היגוי שמשותפת גם לקהילה וגם לרשות.

דב אוחיון: בראש ועדת ההיגוי הזאת עומד ראש העיר.

דב אוחיון: לנו חשוב שלפרוייקט הלאומי ברמה של הועדה הזאת, אכן יעמוד ראש העיר.

דב אוחיון: ומאוד מקובל עלי מה שנגיסטה אמרה וראובן אמר, שאנחנו צריכים לשאוף לועדה יישובית שכוללת את כל התחום של טיפול בעולי אתיופיה באותו יישוב.

דב אוחיון: כאשר מתוך זה יצאו תת ועדות.

דב אוחיון: מתוך 9500 פניות שהיו, בניתוח של הפניות האלה, קרוב ל50%- היו בנושא תעסוקה.

דב אוחיון: כלומר, בפירוש נושא תעסוקה הוא נושא חשוב לקהילה עצמה.

דב אוחיון: ניסינו לבחון מה הפניות האחרות הן בפירוש בנושא של חינוך, בנושא של רווחה, בנושא של בעיות משפטיות.

דב אוחיון: וכמובן בחלק מהמקומות גם בנושאי דיור.

דב אוחיון: אבל המסה הגדולה היתה בנושא תעסוקה.

דב אוחיון: כשניסינו לבחון למה זה אז ראינו שזה משום שיש לנו רכז תעסוקה במקום.

דב אוחיון: היו"ר קולט אביטל תן לנו תשובה, כמה מתוך ה50%- שפנו וביקשו עבודה, כמה אחוזים מביניהם.

דב אוחיון: מקצועיים בתחומים שונים.

היא א: גם במפקדים שעשינו בתחום של התעסוקה, התברר לנו שבגילאי 26-44, אחוז המועסקים הוא גבוה מאוד.

היא א: הוא כמעט מתקרב לאחוז המועסקים בחברה היהודית הכללית.

היא א: הבעיה הגדולה, כלומר ההפרשים הגדולים ביותר, הם בתחום של נשים.

היא א: הנושא של המיפוי של התכניות שפועלות בתוך השכונות האלה - אני חייב להגיד שמתקציב המוקד פרופר שמשרד הקליטה מעביר מעבר לנושא של אחזקת כח-אדם, אנחנו מפעילים בעצמנו כ7- עד 10 תוכניות בכל מקום.

היא א: כאשר אנחנו נכנסים לנישות מאוד ספציפיות שלא מכוסות ע"י אחרים.

היא א: אנחנו מתחברים לכל הגופים האחרים שפועלים.

היא א: שזה ג'וינט, פק"ת, קרן ידידות וכו'.

היא א: אני דוגמא אחת פשוטה שתבינו את מורכבות הבעיה.

היא א: מתוך שכונה אחת מצאנו קרוב ל56- תוכניות שפועלות בו זמנית.

היא א: אנחנו ספרנו 56 תוכניות שפעלו ב2003- בכל התחומים.

היא א: גיל הרך, חינוך, נוער בסיכון, תעסוקה, בנית קהילה, תוכניות לשדרוג.

היא א: אני חושב שהעניין הוא בהחלט שאם אנחנו מצליחים.

היא א: א: לעשות מיפוי נכון, לעשות חלוקה נכונה, לעשות מה שנקרא חלוקה תקציבית בין כל מי שעוסק בעניין הזה.

היא א: שלא נדרוך אחד על השני.

היא א: ב: אני חושב שמה שנגיסטה וראובן אמרו, השילוב של בני הקהילה הוא בעיני גם הכי חשוב.

היא א: כלומר אני חושב שהגישה הזאת שאומרת שמה שלא יהיה 50% מבני הקהילה הם הועדות האלה.

היא א: הדבר בעיני הכי חשוב זה לשלב ולערב ולתת להם את ההכרעה, לא לבוא עם תכניות אלא לשאול רבותיי, מה אתם צריכים.

היא א: בנושא של הפיזור הגיאוגרפי - אני חושב שיש לנו פה בעיה.

30095: כהזדמנות היסטורית שישנה עכשיו.

30095: אנחנו רואים גם שבפעם הראשונה את הגורמים, משרדי הממשלה, ארגונים וולונטריים, נציגי העדה, שיושבים סביב השולחן דנים, מתכננים והולכים לבצע.

30095: גם זו היסטוריה.

30095: אני חושב שלממשלה יש הזדמנות עכשיו, כי העדה מסוגלת לקחת חלק בזה, לעזור ולקדם את הקהילה.

30095: מה שאנחנו מבקשים מועדת העליה והקליטה, מח"כ, שתלחצו ותעזרו לנו שהממשלה תעמוד בהחלטותיה.

30095: לממן את ה50%- של הפרוייקט הלאומי.

אביב דוד: אני חייב לציין לגבי הנציגות ודרכי הפעולה של הארגון.

אביב דוד: מדובר כאן על נציגות של כ17- ארגונים שפעילים ושותפים לעניין הזה.

אביב דוד: אבל כאן חשוב שכולנו נדע שהנציגות הזו היא לא נציגות שמייצגת בצורה נאותה את הקהילה.

אביב דוד: הראיה לכך שבהרבה מן היישובים, שיש התנגדות מאוד מאוד קשה לדרכי הפעולה.

אביב דוד: וכשאתם רוצים להיכנס ולהכניס את התכניות הללו יש התנגדות לא קלה ולא פשוטה בניסיון ליישם את התכניות.

אביב דוד: שהנציגות כפי שאמרתי קודם, איננה מייצגת.

אביב דוד: עד היום אנחנו עומדים ומסתכלים מהצד בכל העניין הזה, אנחנו לא נקטנו יוזמות ולא פעלנו.

אביב דוד: אנחנו רק הסתכלנו מהצד כצופים איך העניינים מתגלגלים ואיך העניינים זורמים.

רומן ברונפמן: הקהילה.

רומן ברונפמן: ואני לא שמעתי שיש פה איזה שהיא סלקציה או משהו כזה חלילה וחס.

רומן ברונפמן: אז למה אתה אומר שאנחנו נעמוד בצד, זה לא חבל.

אביב דוד: וראוי שיהיה.

אביב דוד: אני רק אומר לצורך העניין כאן איך שהדברים פעלו - לקחו מס' עמותות שלצערי רובן ככולן, יש איזה קרבה כזו או אחרת בדרכים כאלה ואחרות, והם אלה שבחרו בעצמם ובינם לבין עצמם.

אביב דוד: וזה יצר התנגדות בקרב הקהילה.

קולט אביטל: נוכחים תמיד אשמים.

קולט אביטל: אז חבל מאוד לא להצטרף.

קולט אביטל: אני לא רוצה להיכנס לפוליטיקה בין הארגונים.

אביב דוד: ולוקח הרבה פעמים את אנשי שלמה.

ראובן מרחב: עשיתם.

ראובן מרחב: שיקול שלכם, אני לא מתערב בזה.

ראובן מרחב: כשאני באתי לפרוייקט, מצאתי מצב של נציגות שקיבלו אותה, וידאתי שהזמינה אתכם, ואתם לא הרמתם את הכפפה.

ראובן מרחב: הדבר השני הוא שאחרי זה אתם התחלתם במסע של הכפשות.

ראובן מרחב: אמרתם שחילקנו כספים וירדתם לי מהגב רק אחרי שכתבתי מכתב לעו"ד שלכם, ואמרתי, אם לא תפסיקו, אני לא אהסס לנקוט באמצעים.

ראובן מרחב: אני יכול לשלוח לך את ההעתקים של המכתב, אני גם אשלח אותם לחה"כ ברונפמן.

טספאי אדרג'ו: גם אישית עם האנשים הללו ולא הגיעו.

טספאי אדרג'ו: החבר הוא חדש כנראה הוא לא שמע את כל ההיסטוריה.

דני פינס: בנושא גיל הרך הוא רמי סולימני שהציג את נושא פה.

דני פינס: אני נסעתי לחו"ל יחד עם נגיסט להציג את זה לפני הפדרציות ביחד עם נציג הסוכנות.

דני פינס: זה באמת ניסיון ייחודי שצריכים למצוא את כל הדרך לגבות ולתמוך בזה.

קולט אביטל: קודם כל, אנחנו רוצים לברך לא רק על קיום הישיבה אלא על קיום הפרוייקט.

קולט אביטל: אני חושבת שאין לנו שום דרך להתמודד עם בעיות של קליטה, אם אנחנו לא משלבים כלים ואם אנחנו לא מדברים על תכנון.

קולט אביטל: ומי שלא מבין שהנושא של הקליטה, זה לא רק איך קולטים את העולים, אלא איך מסתכלים על כל החברה הישראלית, אז הוא לא מבין את הבעיות שלפנינו.

קולט אביטל: העובדה שיש לפחות ניסיון ומאמץ לשלב את כל הארגונים שעוסקים בנושא הזה.

קולט אביטל: א: החשיבה.

קולט אביטל: ב: בתכנון.

קולט אביטל: ג: אני מקווה גם בביצוע.

קולט אביטל: הוא בעל חשיבות ממדרגה ראשונה.

קולט אביטל: ואני שמחה שהמשרדים הממשלתיים הרלוונטיים משולבים בזה.

קולט אביטל: דבר שני, אנחנו נרצה להמשיך לעקוב ולקבל איזה שהם נתונים קודם כל, אם אפשר ממך על המוקדים, איזה שהיא סקירה כדי שנוכל להתרשם.

קולט אביטל: שנית, נרצה לבקש מכם לקבל גם רשימה קצת יותר ספציפית מבחינה תכנונית על איזה ערים אתם רוצים ללכת בשלב ראשון, בשלב שני וכו'.

קולט אביטל: דבר שלישי, אנחנו נפנה ואנחנו גם נפעיל כמה שאנחנו רק נוכל לחצים על משרדי הממשלה שצריכים לבוא לקראת הפרוייקט הזה כדי לאפשר לו ליישם אותו.

קולט אביטל: לתת את התקציבים שמיועדים לשנה הזאת.

קולט אביטל: אם אני לא טועה מדובר במשהו כמו 5 מיליון דולר שצריכים לבוא דרך משרד הקליטה.

קולט אביטל: אנחנו נפנה לשרת הקליטה.

קולט אביטל: כדי שאנחנו גם נדע אם הדבר הוא מעשי, באיזה לוחות זמנים.

קולט אביטל: כי בלי זה, זה לא ילך ובלי זה גם לא תקבלו את Meshing franc מחו"ל.

קולט אביטל: דבר אחרון, מבלי להיכנס לשום פוליטיקות, אני רוצה לפנות לכל הארגונים האתיופיים שלא מיוצגים בתוך הגוף הזה, אני מקווה שרומן יצטרף בקריאה, אף אחד לא יכול לחייב אתכם, הכל פה וולונטרי.

קולט אביטל: אבל באמת לטובת העניין, אני רוצה לקרוא לכם להצטרף למאמץ.

קולט אביטל: יש הנהלה חדשה, יש הנהגה חדשה, שימו בצד את מה שהיה בעבר.

קולט אביטל: מי אמר מה על מי.

קולט אביטל: עכשיו צריך להיות פרוייקט משותף לכולם.

קולט אביטל: וחבל שאתם לא תהיו שם, חבל שלא תתרמו גם אתם מהידע שלכם.

קולט אביטל: סה"כ אני בטוחה שאתם ארגון, אז אתם גם דואגים לחברי הארגון.

קולט אביטל: מתוך אותה דאגה לקליטת העלייה, אני רוצה לפנות אליכם ולכל מי שלא הגיע, פשוט להצטרף, בלי זה אנחנו נמשיך להתקוטט אחד עם השני, כולל בערים וחבל.

קולט אביטל: תודה רבה.