ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 73, 2004-01-13 11:00

קולט אביטל: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

קולט אביטל: הנושא שאליו נזעקנו בעקבות כתבה ב"ידיעות אחרונות" הוא היחס כלפי חיילים יוצאי ברית-המועצות לשעבר (חבר העמים), בכלל היחס כלפי חיילים עולים בצבא; מה ההגדרה של "עולה" בעיני צה"ל; מה נעשה מצד אחד כדי לתת לחיילים לדעת את זכויותיהם, ומצד שני מה נעשה כדי לקלוט אותם, גם בצה"ל וגם בחברה הישראלית; אנחנו רוצים לדון לא רק על הכתבה, שממנה משתמע שיש לעתים יחס משפיל על בסיס שפה כזאת או אחרת שאדם דובר, במקרה הזה השפה הרוסית, אלא אנחנו רוצים לדעת גם מה עושה צה"ל לא רק כדי לקלוט את החיילים אלא כדי לעודד אותם לעבור לעמדות פיקודיות.

קולט אביטל: זה מכלול הנושאים שאנחנו רוצים לדון בהם.

קולט אביטל: אנחנו דנו בסוגייה אחרת, שנוגעת גם היא לציבור החיילים העולים, בנושא גיור חיילים.

קולט אביטל: אולי נרצה לנצל את הזמן הזה כדי לשמוע ממך עדכון.

קולט אביטל: אז דיברו לא רק על הקורסים.

קולט אביטל: הבנו שדווקא אין בעיה עם הקורסים אלא יש בעיה עם קצב הגיור.

קולט אביטל: היינו רוצים לשמוע ממך עדכון בנושא הזה כי הוא קשור לכל נושא הקליטה.

קולט אביטל: דבר נוסף, היינו מבקשים לשמוע מה נעשה בצה"ל בכל המכלול של מחשבה כוללת איך קולטים אנשים, איך מנצלים את השנתיים או את שלוש השנים שאדם נמצא בצה"ל כדי להביא אותו בסיום השירות להיות חלק אינטגרלי יותר בחברה הישראלית.

קולט אביטל: אנחנו יודעים שלא פעם יש רוח לוחמת, יש הרבה מתנדבים, יש הרבה אנשים שתורמים המון לצה"ל.

קולט אביטל: זה הפרדוכס.

קולט אביטל: כלומר, אין פה ציבור שמנסה להשתמט אלא להיפך.

קולט אביטל: מעניין שהפרופיל של הציבור הזה הוא של ציבור שמתנדב ונלחם.

קולט אביטל: מדובר על ציבור של חיילים שמגיעים ליחידות לוחמות גם כשהם עדיין לא פורמלית יהודים.

קולט אביטל: הם יודעים שהם הצטרפו אלינו, לעם היהודי, הם יודעים שהם הצטרפו למדינת ישראל.

קולט אביטל: אני לא יודעת מה אנחנו עושים כדי לתת להם תחושה שהם רצויים לנו.

קולט אביטל: ביקשתי להעלות את הנושא הזה מיד כשקראתי את הכתבה.

קולט אביטל: מיד אחרי כן חבר הכנסת יאסינוב ביקש גם הוא להעלות את זה כך שההצעה היא של שנינו.

קולט אביטל: אני רוצה להודות לצה"ל שנענה בצורה כל-כך מהירה.

קולט אביטל: אנחנו רוצים לעשות את הדיון הזה מועיל ככל היותר ויעיל ככל היותר כדי שנדע שאנחנו יוצאים מכאן עם רעיונות והחלטות כלשהם שגם ניתן יהיה ליישם אותם.

מרינה סולודקין: אני מבקשת לשאול איך הקיצוצים בצבא ובמשרד לקליטת העלייה השפיעו על כל התוכניות שמתייחסות לחיילים בודדים.

מרינה סולודקין: האם יש שינוי במצב?

מרינה סולודקין: מה אנחנו יכולים לעשות כדי לעזור?

יגאל יאסינוב: השאלה שלי קונקרטית יותר.

יגאל יאסינוב: איך נגמר הסיפור שהתפרסם בעיתון?

יגאל יאסינוב: אני יודע שאתה לא קצין הקבילות אבל אולי אתה יודע פחות או יותר כמה קבילות דומות מגיעות בשנה?

יגאל יאסינוב: מה אתם עושים בנושא הזה?

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: רשות הדיבור לסגן-אלוף אבי בורגר, ראש ענף עלייה במפקדת קצין חינוך ראשי.

קולט אביטל: בישיבה הקודמת נכח קצין חינוך ראשי ואנחנו רואים בישיבה הזאת במידה מסוימת מעין המשך.

קולט אביטל: בבקשה.

אבי בורגר: בוקר טוב.

אבי בורגר: אני אתייחס לדברים לפי סדר הצגתם.

אבי בורגר: הנושא הראשון הוא שילוב החיילים בצבא בתפקידים ובפיקוד.

קולט אביטל: על-פי סדר היום שלנו – יכול להיות שאני הצגתי את זה בצורה כרונולוגית לא נכונה – הנושא הראשון שלנו הוא אפליה ויחס משפיל כלפי חיילים עולים.

קולט אביטל: זה הדבר המידי: האם יש, מה ידוע לך, איך מתייחסים להתבטאויות לא ראויות ששומעים פה ושם.

אבי בורגר: אני אדבר באופן כללי ואגיע למקרה.

אבי בורגר: אנחנו מתייחסים לקליטת עלייה בצבא כמשימה לאומית, במקביל לצרכי הצבא.

אבי בורגר: אני חושב שיש פה מקרה יפה של שיתוף אינטרסים.

אבי בורגר: זאת אומרת, גם הצבא מרוויח, גם העולים מרוויחים, גם מדינת ישראל מרוויחה.

אבי בורגר: זה סיפור של ניצחון, win-win situation.

אבי בורגר: יש לנו התמודדות יום-יומית עם המפגש הבין-תרבותי – כך אנחנו מכנים את זה – בין חיילים עולים לבין צברים.

אבי בורגר: לרוב במפגש הזה החיילים נמצאים בעמדות הזוטרות ובקרב הצברים נמצאים המפקדים.

אבי בורגר: אנחנו מכוונים את המאמצים שלנו אל המפקדים במסגרת הסברה.

אבי בורגר: למשל, כל סגל טירונות וכל סגל הכשרה של בה"ד (בסיס הדרכה) עובר השתלמות בנושא המפגש הבין-תרבותי על-ידי מנחים שחיל החינוך מספק שהם אנשים שמבינים בתחום הזה.

אבי בורגר: או שהם בעצמם חוו את העניין והם אנשי מדעי ההתנהגות או שהם מתמחים בנושא הזה במחקר, והם מלווים את הסגל.

אבי בורגר: בשנה האחרונה הגדלנו לעשות וחיזקנו את הקורסים הראשונים בבט"רים (בסיסי טירונות) ובבסיסים שבהם חיילי החי"ר עוברים טירונות.

אבי בורגר: זה לא מפגש חד-פעמי אלא המנחה מלווה את הסגל לאורך 4 מפגשים, לאורך כל הטירונות.

אבי בורגר: הכוונה היא שאפשר יהיה לתת גם חומר בסיסי וגם לעשות follow-up לאורך המסלול, לעשות מפגש אמיתי עם האנשים ולברר את ההתנהלות האמיתית בשטח.

אבי בורגר: אז גם צצות ועולות בעיות אמת שהמנחה צריך להיות זמין ולעזור לפתור אותן.

אבי בורגר: את מרבית הפעילויות שאנחנו מקיימים בצבא אנחנו מקיימים מתקציב חיצוני, לא מהתקציב של צה"ל אלא מתקציב המשרד לקליטת העלייה.

אבי בורגר: בכל שנה אנחנו מציגים את התוכנית שבאמצעותה אנחנו מתכוננים לטפל בנושא קליטת עלייה בצה"ל בשנת העבודה הקרובה למשנה למנכ"ל המשרד לקליטת העלייה, מר חנוך צמיר, והוא מאשר את התקציב.

אבי בורגר: רוב התקציב שאתו אנחנו פועלים במסגרת הזאת בא משם.

אבי בורגר: חיל החינוך בנושא הזה נותן כ-25% מהתקציב בלבד.

אבי בורגר: המשרד לקליטת העלייה מעמיד רפרנט שיושב איתנו כאן, מר יוסף רוזן, שהוא הנציג שלנו במשרד לקליטת העלייה וכשאנחנו רוצים עזרה אנחנו פונים ישירות אליו.

אבי בורגר: זה לגבי הליווי של המפקדים.

אבי בורגר: גם בהכשרות של המפקדים אנחנו נכנסים.

אבי בורגר: עדיין לא השתלבנו בכל ההכשרות אבל אנחנו מנסים להרחיב את היריעה ולהשתלב בכל המקומות שבהם המפקדים עוברים הכשרות כדי לחשוף אותם לעובדה שמדובר פה במפגש רב-תרבותי שלמעשה הם אמורים לנהל אותו.

אבי בורגר: הם לא אמורים להגיב אליו אלא אמורים לנהל אותו.

קולט אביטל: אני לא רוצה להיכנס יותר מדי לתכנים של קורסים.

קולט אביטל: אני רוצה לדעת אם במסגרת הקורסים האלה, כשאתם מדברים על מפגש בין-תרבותי אתם מטפלים גם בנושא הסטיגמות, פנייה לא נכונה לאנשים, שימוש בביטויים לא הולמים?

קולט אביטל: לא רק הצד הנפלא שיש במפגש בין-תרבויות, וזה יפה כשלעצמו, זה מרחיב את האופקים אלא גם הצד הבעייתי יותר, שאנשים בסך הכול פגיעים.

קולט אביטל: כשאתה עולה חדש וקוראים לך בשם "יא אתיופי, יא רומני, יא כורדי, יא כושי", דברים מהסוג הזה - - -

יגאל יאסינוב: "גבינה לבנה".

קולט אביטל: לי קראו בזמנו "גרביים", אבל היתה תקופה שקראו לנו "סבונים".

קולט אביטל: כשאני הייתי בטירונות קראו לנו "סבונים".

קולט אביטל: זה אחד הדברים האכזריים ביותר שאני עברתי.

קולט אביטל: כך זה היה, ואני בטוחה שאז אנשים לא ידעו איך הם משתמשים בביטוי.

קולט אביטל: אני שואלת האם זה קיים בתוך הקורסים.

מרינה סולודקין: אולי תוכלי להסביר למה היתה הכוונה במילה "סבונים".

קולט אביטל: הכוונה היתה לשואה, בוודאי.

קולט אביטל: את מתארת לך מה זה שקראו לי "סבונית" במשך שנתיים בצבא?

מרינה סולודקין: זה ממש איום ונורא.

מרינה סולודקין: אני גם דור שני לניצולי שואה.

קולט אביטל: אני עצמי ניצולת שואה, חוויתי את זה.

קולט אביטל: אנחנו נתקדם.

קולט אביטל: אנחנו מנסים להבין, ואין פה האשמות.

קולט אביטל: יש פה שאלות.

אבי בורגר: קודם כול, אם הבנתם שאני מתאר את החדווה במפגש הרב-תרבותי אז אני צריך לקחת רברס.

אבי בורגר: אנחנו מטפלים בדיוק בדברים שתיארת, בדיוק במקום שבו יש פער וחוסר הבנה, כשהכוונות הטובות עם הביצוע הרע גורמים לקצרים בתקשורת.

אבי בורגר: יש לנו דוגמאות שאספנו לאורך השנים והמנחים מקבלים את הדוגמאות הללו ומפרשים אותן.

אבי בורגר: זאת אומרת, מלמדים את המפקדים לנסות לפרש לא מהמקום שאותו הם מכירים.

אבי בורגר: דבר ראשון לעצור ולהגיד: רגע אחד, זה לא נכנס לי לדפוסים האוטומטיים אלא כאן יש משהו שאני כנראה לא מבין ואני צריך לפרש אותו אחרת.

אבי בורגר: זה המטרה של הסדנה הזאת.

מאיה עמדי: חשוב שתבינו שזה באמת סדנה.

מאיה עמדי: זה לא שהצבא מגיע עם איזה מערך שיעור ומעביר אותו.

מאיה עמדי: הרעיון הוא באמת להגיע למפקדים ולנהל איתם דיאלוג.

מאיה עמדי: המקרה הזה הוא מקרה אחד שיכול לעלות גם בסדנה אחרת.

מאיה עמדי: יכול להיות שבהכנת הסגל הבא החיילים היו מספרים את זה.

מאיה עמדי: חשוב שתבינו שזה דבר דינמי מאוד.

מאיה עמדי: התהליך שסגן-אלוף אבי בורגר מדבר עליו, ראינו שרוב הבעיות הקשות הן דווקא בשלב הטירונות, כשהחייל מגיע מאוד חסר אונים והסגל רוצה לעצב אותו.

מאיה עמדי: לכן שם אנחנו חשים את זה חזק ביותר.

מאיה עמדי: התהליך הוא באמת סדנאי.

מאיה עמדי: לפעמים לוקח המון זמן עד שמפקדים מתחילים להבין שיש כאן בעיה של פער תרבותי או של שוני תרבותי.

מאיה עמדי: פעמים רבות זה גם הבנות פרטיות שלנו בעקבות מפגש אישי של כל אחד עם עולה או עם אחר.

מאיה עמדי: זאת אומרת, לא תמיד זה סט של שיעורים ברורים מאוד, חשוב שתבינו את זה.

מאיה עמדי: אי אפשר לבוא עכשיו ולהגיד: בואו נראה בכל הכנת סגל אילו שיעורים הסגל עבר, כי זה לא כך.

מאיה עמדי: זה משהו הרבה יותר רך.

אבי בורגר: זה לגבי המפגש של המפקד עם החייל בתחילת דרכו.

אבי בורגר: זה לגבי ההתחלה.

אבי בורגר: יותר מאוחר נתייחס לנושא הפיקוד.

אבי בורגר: ההתבטאות שקראתם עליה היא כמובן לא נעימה ולא ראויה להישמע.

אבי בורגר: כמו שזה נשמע: "רק רוסי אחד בכל ג'יפ" – זה לא צריך להישמע כך.

אבי בורגר: אבל אנחנו מכירים את הכותרות ואני חושב שבכתבה עצמה הדברים מתוארים ואפשר ללמוד אותם קצת יותר.

אבי בורגר: אם נבדוק את הסיפור, אין לי ספק שנגלה גם את הסיבה מדוע הם הסתגרו.

אבי בורגר: אין לי בכלל ספק שהדברים הדדיים.

אבי בורגר: יחד עם זה, צריך להבין, אם אנחנו מודאגים מעבודת המפקדים בצבא, אני חושב שהסיפור הזה מראה שהמודעות קיימת.

אבי בורגר: זה שהביצוע כאן היה לא כל-כך מוצלח זה עניין שאנחנו צריכים להפיק ממנו לקחים כדי ללמד את המפקדים להבא לעשות את זה נכון אבל הוא בהחלט עשה את זה מתוך כוונה לעזור בהשתלבות.

אבי בורגר: לפעמים הדרך לגיהנום רצופה כוונות טובות.

אבי בורגר: הכוונה שלו היתה לעזור בהשתלבות, זאת היתה המודעות שלו כי הגדוד הזה מקיים פעילויות לקליטת עלייה כל הזמן, בצורה שוטפת.

קולט אביטל: האם מפקד הגדוד ישב מול הקבוצה הזאת שכאילו כל הזמן מחוברת יחד ולא מתפרקת ואמר: "חברים יקרים, אני רוצה מאוד שאתם תשתלבו ותתחברו גם ליתר האנשים.

קולט אביטל: איך אנחנו עושים את זה?

קולט אביטל: תבינו, לכן כדאי לכם שכל אחד בנפרד ישתלב בפעילות אחרת"?

קולט אביטל: האם היה איזה ניסיון לתקשר איתם בתוך הגדוד?

אבי בורגר: את שואלת אם המ"מ עשה את זה, לא המג"ד.

אבי בורגר: לא דיברתי עם המ"מ ואני לא יודע.

אבי בורגר: הנושא הזה נמצא כרגע בבדיקה.

אבי בורגר: הם באמצע פעילות אז הם לא בדקו את זה באותו רגע.

אבי בורגר: הבדיקה עוד לא הסתיימה.

אבי בורגר: עולים שם כל מיני נושאים.

אבי בורגר: אגב, אם החייל שנפגע ונעלב היה פונה למ"פ שלו או למג"ד שלו יכול להיות שכל העניין היה מטופל באופן הרבה יותר אפקטיבי ונסגר ולא היה הרעש הזה, ואולי לא היינו מקיימים את הדיון.

אבי בורגר: אז יכול להיות שיצא מזה משהו טוב אבל ברור שהעניין לא מוצה בתוך דרגי הפיקוד בגדוד.

אבי בורגר: החייל הלך מהמ"מ ישר אל העיתונאי.

אבי בורגר: הוא גם קצת כואב את העניין.

אבי בורגר: הוא אומר: אם זה סיפור כל-כך קשה ופוגע, לא יכול להיות שזה התעורר רק בגלל אירוע אחד שמ"מ אמר דבר מה.

אבי בורגר: כנראה שהם הסתובבו עם הרבה דברים בבטן.

אבי בורגר: אז איפה זה היה בכל התקופה שהם היו ביחד?

אבי בורגר: כיצד זה לא יצא בכלל החוצה?

אבי בורגר: למה זה קפץ דווקא ברגע הזה?

אבי בורגר: הוא מרגיש שהוא עושה המון כדי לעזור לעולים להשתלב.

אבי בורגר: חטיבת הצנחנים לקחה את זה כפרויקט.

אבי בורגר: לפני שנתיים היו בחטיבת הצנחנים פחות עולים ואז המח"ט החליט שהוא לוקח את העניין הזה כפרויקט אישי וקלט ועזר והיום הרבה יותר עולים משולבים בחטיבה.

אפרים לפיד: תדגיש לפורום, לא כולם יודעים, שכל החיילים האלה הם חיילים שהתנדבו לצנחנים.

אפרים לפיד: זה חשוב מאוד.

אבי בורגר: זה חשוב מאוד.

אבי בורגר: היום יחס המיון של חטיבת הצנחנים הוא 1:4.

קולט אביטל: מר לפיד, אני רואה שמידת הקרבה שלך למה שהולך שם ממשיכה להיות גדולה.

אפרים לפיד: ממשיכה.

אפרים לפיד: אני תיכף אגיד גם מה הסוכנות עושה בעניין הזה.

אפרים לפיד: אני מסתכל על זה לא רק מהעבר אלא גם מההווה.

אפרים לפיד: אנחנו בקשר הדוק מאוד עם צה"ל בכל מיני דברים ואחר-כך אנחנו נרחיב על זה.

אבי בורגר: חשוב לציין שחטיבת הצנחנים היא חטיבה התנדבותית, היחס שם הוא 1:4, זאת אומרת אין להם בעיה לאתר כוח-אדם, יש פנייה ורק רבע מהפונים מתקבלים.

אבי בורגר: המח"ט החליט שהוא עושה העדפה מתקנת, אם יש חיילים ברמה שווה ניתנת העדפה לחיילים עולים.

אבי בורגר: הוא עושה את זה בצורה קבועה, לא כאירוע חד-פעמי.

אבי בורגר: ואכן בחטיבת הצנחנים בשנים האחרונות יש יותר עולים.

אבי בורגר: אני חושב שקל לי יותר להתייחס לדוגמה הזאת דווקא.

אבי בורגר: הדוגמה טובה כי היא יצרה את הדיון אבל המקרה אירע בחטיבה שדווקא מגלה מודעות רבה מאוד לקליטת העלייה ושמשתמשת גם בשירותים שאנחנו מעניקים לה.

קולט אביטל: אני לא יודעת אם אלה חדשות טובות או רעות.

קולט אביטל: אם בחטיבה כזאת זה קורה, אז מה קורה בחטיבות שפחות מטפחות עולים?

אבי בורגר: אין חטיבות שפחות מטפחות עולים.

אבי בורגר: אפרופו הכינויים, פעם קראו לגבעתי "החטיבה האדומה" כי יצא לה שם של חטיבה משופעת בעולים.

אבי בורגר: היום אני יכול להגיד שכל חטיבות החי"ר הן בחלוקה שווה.

אבי בורגר: יש היום מספר שווה של חיילים צברים וחיילים עולים, תמהיל שווה בכל חטיבות החי"ר.

אבי בורגר: אין חטיבה מעדיפה.

אבי בורגר: הצנחנים הצטרפו לעניין, וזה דווקא בפרויקט של המח"ט הנוכחי, של אלוף משנה אביב כוכבי.

אבי בורגר: זה לגבי המקרה, אלא אם כן אתם רוצים לשאול עוד שאלות.

אבי בורגר: הבדיקה עוד לא הסתיימה.

אבי בורגר: החבר'ה שם נמצאים באיזה פעילות ולכן אתמול רק מאוחר מאוד בלילה יכולתי לדבר עם המג"ד.

אבי בורגר: הוא אמר לי שהוא לא גמר לבדוק את העניין ועוד לא גמר לברר את כל הפרטים.

מרינה סולודקין: אני חושבת שזה מספיק.

מרינה סולודקין: אם זה מעיד על מה שקורה בצבא אז אני מקבלת את זה.

מרינה סולודקין: זה לא נורא.

מרינה סולודקין: "רוסי אחד בג'יפ" – אני מבינה שלא רוצים שקבוצה תסתגר לגמרי.

מרינה סולודקין: יש לנו הרי בעיה בכל דבר עם הסתגרות של קבוצות שונות.

מרינה סולודקין: זה דבר אחר.

קולט אביטל: אני מצטערת שאנחנו מנהלים את זה בתור דיון יותר חופשי ופחות פורמלי.

קולט אביטל: אני חוששת שאחד הדברים שקורים בצבא, כאשר רואים איזה מוקד שלא משתלטים עליו – וזה לא נאמר רק לגבי עולים – אז אומרים: אנחנו נשבור אותם.

קולט אביטל: יש קבוצה שמסתגרת בתוך עצמה – יאללה נשבור אותם.

קולט אביטל: לצערי יש מין מגמה כזאת בצבא.

קולט אביטל: זה קיים גם בין ישראלים ותיקים לבין עצמם.

יגאל יאסינוב: זה עניין של משמעת.

יגאל יאסינוב: אם יש קבוצה מגובשת אז היא פחות מוכנה לתת למפקד לשלוט בה.

קולט אביטל: אבל צריך גם להבין מדוע אנשים מסתגרים: כי הם לא מרגישים נוח עם אנשים אחרים, כי הם מרגישים עדיין תחושה של קרבה (affinity) רבה יותר אחד לשני והשיח שלהם עם החברה בסביבה הוא כנראה לא שיח מוצלח.

קולט אביטל: הם לא נקלטו אל תוך החברה הרחבה יותר.

קולט אביטל: צריך לתת על זה את הדעת כי זה יותר קליטה חברתית מאשר דבר אחר.

מרינה סולודקין: זה לא מתחיל בצבא.

קולט אביטל: נכון, זה ברור לגמרי.

קולט אביטל: זה גם בבתי-ספר.

מרינה סולודקין: אני חושבת על ההורים שלהם.

יגאל יאסינוב: צריך להבין עוד דבר אחד, שאולי רק נראה מהצד שהקבוצה המונוליטית הסתגרה אבל יכול להיות שאין זה כך.

קולט אביטל: יש מבחנים, מבחן המציאות.

יגאל יאסינוב: אני זוכר שבטירונות שעברתי נאסר עלינו לשיר.

יגאל יאסינוב: עד היום אני לא יודע למה אסרו עלינו לשיר בכלל, לא בעברית ולא ברוסית, ובכל השעות.

קולט אביטל: אני יכולה להגיד לך שפעם קיבלתי ריתוק של שבוע ימים למחנה בשל כך שנשענתי על עץ ושרתי בזמן שמירה.

יגאל יאסינוב: זה משהו אחר כי זה בזמן שמירה.

יגאל יאסינוב: זה אחת החוויות שנחרתו חזק בזכרוני.

יגאל יאסינוב: אני מבקש לשאול שאלה ספציפית, האם אותם מפקדים שעליהם אנחנו מדברים במקרה הזה עברו סדנאות או השתלמויות איך ליצור קשר עם העולים, איך לעבוד איתם?

קולט אביטל: זה ציבור שהוא כבר אחרי סדנה, פוסט-סדנה?

מאיה עמדי: המסר שהצבא מעביר הוא מסר של השתלבות חברתית.

מאיה עמדי: אני לא בדקתי ספציפית את המפקד באותה מחלקה אבל המסר שעובר הוא לאפשר להיות חבר של מי שאתה רוצה, לא לפרק את החברות אבל ליצור הרבה הזדמנויות למפגש.

מאיה עמדי: אני לא רוצה להיות הסנגורית של המפקד באותה יחידה כי לא בדקתי עד הסוף אבל חלק ממה שהצבא מתווה זה באמת ההשתלבות החברתית הזאת, ליצור מפגש בין כולם.

מאיה עמדי: המפקד בשל היחידה בוודאי עבר השתלמות כזאת, או בהכנת סגל או בשלב הכשרת היסוד שלו או בקורס קצינים.

מאיה עמדי: אנחנו מגיעים אל רוב המפקדים וזה חלק מהבדיקה שסגן-אלוף אבי בורגר אמר שנעשית.

קולט אביטל: לא כל מי שעובר קורס גם מיישם.

אבי בורגר: עדיין לא הצלחנו להגיע לכולם.

מאיה עמדי: חשוב שתבינו שזה חלק מהמסר.

מאיה עמדי: נכון שבמקרה הזה האמירה שלו לא היתה נכונה וזה דורש הרבה יותר רגישות אבל חלק מהמסר שאנחנו מתווים בצבא הוא ליצור את האיזון הזה.

מאיה עמדי: זאת אומרת, לא לבוא ולהגיד לו שיהיה חבר עם מי שאני אומר לו, זאת אומרת למחוק לגמרי את הזהות שלו, אבל מצד שני, במהלך פעילות במשך היום ליצור מצב של מפגש בין כולם כי הצבא צריך להילחם בהתבדלות הזאת.

מאיה עמדי: זה קשה.

מאיה עמדי: קשה למפקד שש לו מגוון רחב מאוד של קבוצות בתוך המחלקה הקטנה שלו והוא צריך בסך הכול לייצר מחלקה לוחמת אחת.

יצחק שטרית: אני רוצה להתייחס במיוחד למה שסגן-אלוף אבי בורגר אמר.

יצחק שטרית: אנחנו בתוכנית נעל"ה עובדים בשיתוף פעולה עם חיל החינוך.

יצחק שטרית: זה המקום גם להודות להם, גם למפקד החיל וגם לסגן שלו.

קולט אביטל: מה הוא אמר לך?

יצחק שטרית: היו לו בעיות אחרות בשל המיקום שלו או של הקבוצה והיחסים בינם לבין הקבוצה הישראלית.

יצחק שטרית: שוחחתי על זה עם המ"פ, שמעתי גם את הצד השני – לכל מטבע הרי יש שני צדדים.

יצחק שטרית: אנחנו אמורים לקבוע פגישה, שאני אבוא ואשוחח עם היחידה, בנוסף לכל ההכשרות שהסגל עובר, על דמותו של החייל העולה.

אפרים לפיד: אני חושב שאנחנו חשים, גם המשרד לקליטת העלייה, גם נעל"ה וגם הסוכנות שהצבא פתוח למעורבות שהוא לא פתוח אליה בתחומים אחרים.

אפרים לפיד: העובדה שנראית כאן נורא טבעית, שאיש נעל"ה מדבר עם המ"פ, לא היה עולה על הדעת שאם בחברת קוקה-קולה היתה איזה בעיה עם השקמית באיזה מקום הצבא היה מתייחס בכזאת קלילות לכך שמחברת קוקה-קולה מתקשרים למג"ד לבדוק מה קורה שם.

אפרים לפיד: זאת תפיסת עולם, אנחנו גם ראינו את זה.

אפרים לפיד: אני חושב שצריך לשבח את זה מאוד.

אפרים לפיד: סגן-אלוף אבי בורגר תיאר את זה פה מאוד בטבעיות אבל אני חושב שאנחנו צריכים להעריך את הגישה הזאת של הצבא אל העולים, שהוא פתוח יותר מאשר בדברים אחרים.

אפרים לפיד: זה נקודה חשובה מאוד.

מרינה סולודקין: זה נכון.

מרינה סולודקין: מגיעות אלינו פניות ואנחנו יודעים שרק בצבא, מכל המנגנון הממשלתי, עונים, עובדים יפה בעקביות ומנסים לשפר.

מרינה סולודקין: אפשר להשוות בין הצבא למשטרה אבל בתחום הזה אין כל השוואה.

אבי בורגר: אני מתאר את מה שאנחנו עושים.

אבי בורגר: אולי זה נשמע כאילו אנחנו כבר מסכמים את הדברים.

אבי בורגר: אנחנו יודעים שרב הצורך מהמענה, אנחנו מודעים לזה.

אבי בורגר: רב הצורך מהמענה בעניין הוראת העברית, רב הצורך מהמענה בעניין הכשרות.

אבי בורגר: כל הזמן אנחנו מנסים לשפר את הדברים כדי שזה יגיע לאוכלוסיה גדולה יותר, שזה ייגע ביותר צרכים ויענה על יותר חוסרים.

קולט אביטל: בנקודה הזאת אנחנו נעבור לנושא הבא.

קולט אביטל: אנחנו נבקש מכם להעביר אלינו את תוצאות התחקיר בנושא הזה, כשהבדיקה תסתיים.

קולט אביטל: תודה.