ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 13, 2003-03-31 12:30

שאול יהלום: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שאול יהלום: הנושא שעל סדר היום הוא ההשלכות החברתיות של התכנית הכלכלית החדשה, שהוצגה והתקבלה בממשלה ברוב קולות.

שאול יהלום: אנחנו, כקואליציה וכאופוזיציה, רואים את עצמנו מחויבים קודם כל לבדיקה מעמיקה של ההשלכות החברתיות של התכנית.

שאול יהלום: תחום הרווחה, תחום העבודה, תחום הבריאות – זאת הוועדה החברתית של הכנסת.

שאול יהלום: לכן אנחנו נמצאים כאן, קודם כול כדי לברר.

שאול יהלום: לאחר מכן, לאחר הקריאה הראשונה בשבוע הבא הכנסת תקבל את התכנית והיא תהיה הזירה לדיונים.

שאול יהלום: יהא עליה, ללא כל ספק, הייתי אומר אפילו שאנחנו נתבעים לעשות מקצה שיפורים.

שאול יהלום: הרי אין ספק שהכנסת אינה חותמת גומי של הממשלה.

שאול יהלום: יצטרך להיות מקצה שיפורים.

שאול יהלום: התכנית שלנו בישיבה הזאת היא לברר מה יש צורך, מה אפשר, מה ראוי כדי שחברי הכנסת יוכלו לסייע ולשפר את הדברים שעל פניהם כל-כך דרושים שיפור.

שאול יהלום: נמצא איתנו שר הרווחה (בשבוע שעבר שונה תוארו וכעת הוא כבר לא שר העבודה והרווחה).

שאול יהלום: אני מברך אותך, השר זבולון אורלב, על הופעתך הראשונה בוועדה ואני מאחל לך שתופיע הרבה בוועדותינו, ושהופעותיך יהיו על רקע יותר נעים מאשר תכנית כלכלית כל-כך קשה.

שאול יהלום: בהזדמנות זאת אני רוצה לברך את המנכ"ל החדש של משרד הרווחה, פרופ' דב גולדברגר שנמצא איתנו, לשעבר מנכ"ל חברת המתנ"סים, שיש לו ניסיון רב בשירות המדינה ובאקדמיה.

שאול יהלום: אני מברך אותו ומאחל לו הצלחה רבה בתפקידו.

שאול יהלום: נמצא כאן פרופ' שטסמן, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, וכן נציג האוצר, מר אורי יוגב, שהוא הממונה על התקציבים ואנחנו נשמע גם אותו ונלמד איך מתייחס האוצר לנושאים שאנחנו נעלה.

שאול יהלום: על פניו כשאנחנו קוראים את התכנית חושכות עינינו, אין ספק בדבר.

שאול יהלום: אנחנו רואים פגיעה קשה, קודם כל בילדים.

שאול יהלום: לפי תחשיבים שהועברו לציבור על-ידי גורמי המקצוע צפוי שכ-130,000 ילדים יירדו מתחת לקו העוני בגלל התכנית ויתווספו לאותם ילדים שכבר נמצאים שם.

שאול יהלום: מדובר על קיצוץ דרסטי בקצבאות הילדים, וזאת לאחר קיצוץ קשה שכבר היה של כ-2 מיליארד שקלים; סגירת מועדוניות לילדים; כפי הנראה בשל הקיצוץ במשרד הרווחה לא ייעשה טיפול שיקומי ב-1,500 ילדים.

שאול יהלום: אנחנו מזועזעים קודם כל בנקודה הזאת.

שאול יהלום: הסוג השני של ההחלטות פוגע קשה בנשים.

שאול יהלום: אנחנו רואים כמה פגיעות: גם הקיצוץ בקצבאות ילדים שהוא פגיעה קשה בנשים; הפיטורים בשירות המדינה והקיצוץ במשכורות עובדי המדינה - 67% מעובדי המדינה הם נשים ו-77% מעובדי ההוראה הם נשים; מדובר גם על נשים עקרות-בית שיצטרכו מכאן ואילך לשלם סכום כסף נוסף לביטוח הלאומי כביטוח בריאות.

שאול יהלום: עובדי מדינה: מה אשמים עובדי המדינה שרק עליהם תחול חרב הקיצוצים?

שאול יהלום: בין עובדי המדינה נמצא מורים, אנשים שבחרו במקצוע ההוראה, והתכנית אומרת ששכרם יקוצץ עד כדי 21%.

שאול יהלום: בזמנו של השר זבולון המר, שיצקנו מים על ידיו, הוקמה ועדת עציוני שקבעה שכדי לשפר את התשתית בהון אנושי אנחנו חייבים להעלות את מעמד המורים, בין השאר על-ידי תשלום גבוה יותר למשכורותיהם, והנה אנחנו הולכים בדרך ההפוכה.

שאול יהלום: אנחנו נכנסים לכל הנושא של קצבאות הביטוח הלאומי, וזה מתייחס לנכים, לקשישים, לאלמנות, למחוסרי תעסוקה, למקבלי שכר נמוך – כשאנחנו עדיין בקיצוץ של 4%.

שאול יהלום: התכנית קובעת גם אי-עדכון של הקצבאות עד שנת 2006.

שאול יהלום: המשמעות היא שהקצבאות יירדו ב-12%-18% במובן הריאלי.

שאול יהלום: כל אחד מבין מה הכוונה, כאשר אנחנו מסתכלים על נכים או על קשישים, אלמנות וכדומה.

שאול יהלום: ממה הם יתפרנסו?

שאול יהלום: צריך לקחת בחשבון של-35% ממחוסרי התעסוקה יש 3 ילדים ויותר.

שאול יהלום: אם אנחנו מסתכלים למשל על מחוסרי עבודה עם 5 ילדים הרי שבהתחלת התכנית הם קיבלו 5,756 שקלים לחודש ובסוף התכנית הם יקבלו 3,327 שקלים – קיצוץ של 2,400 שקלים.

שאול יהלום: ממה הם יתפרנסו?

שאול יהלום: הרי אנחנו נהיה עדים לעוני הולך ומעמיק, לעוני קשה.

שאול יהלום: כמובן שהקיצוץ הוא קשה גם במשפחות חד-הוריות.

שאול יהלום: משפחה חד-הורית עם 4 ילדים תקבל בהתחלת התכנית 3,676 שקלים ואילו בסוף התכנית היא תקבל 2,160 שקלים.

שאול יהלום: כל אחד מבין לאיזו מצוקה אנחנו מכניסים את המשפחות הללו.

שאול יהלום: נוסיף לכך את העובדה שיבוטלו מענקי הדיור בפריפריה; נוסיף לכך את ההשלכות של ביטול הטבות המס במקומות בהם אנחנו רוצים לעודד שיבואו טובי האנשים כדי לגרום לאינטגרציה ולשיקום ולצמיחה באותם מקומות.

שאול יהלום: מכל זה נראה שהתכנית הכלכלית הולכת וכובשת יותר ויותר את חלקה בכיוון של החלשת החלשים וממילא יצירת פער גדול יותר ויותר בין העשירים והמבוססים לבין החלשים.

שאול יהלום: כל הסטטיסטיקות מורות שארבעת העשירונים התחתונים יישאו בכ-70% מנטל התכנית, לעומת שני העשירונים העליונים שיישאו ב-4% מנטל התככנית.

שאול יהלום: כלומר, רואים איך הפער במהלך השנים הקרובות יגדל בצורה מאוד חדה.

שאול יהלום: התכנית הזאת היא רעה, קשה ואכזרית.

שאול יהלום: בוודאי שהממשלה לא רצתה לעשות תכנית אכזרית בכוונה אבל זה מה שיצא, מתוך כנראה שהנושאים החברתיים של צדק חברתי לא היו בסדר עדיפות כה גבוה, משפיע ומוביל.

שאול יהלום: אנחנו רוצים קודם כל לברר מה משמעות התכנית.

שאול יהלום: אני אתן את רשות הדיבור לשר הרווחה, להציג את התכנית מצידו ומצד הביטוח הלאומי.

שאול יהלום: אני מלכתחילה אמרתי, הזמנו את כולם.

שאול יהלום: אנחנו רוצים למצות את הישיבה ולפיכך לא אוכל לתת זכות דיבור לכולם.

שאול יהלום: אני חושב שחלק צריכים להיות מיוצגים על-ידי אלה שיציגו את התכנית.

שאול יהלום: אני אתן זכות דיבור רק במשורה ואני מבקש מהמוזמנים הרבים להבין את זה.

שאול יהלום: גם חברי כנסת צריכים להתבטא.

שאול יהלום: אנחנו רוצים, מסיבות שלא תלויות בנו, לסיים את הישיבה תוך שעתיים.

שאול יהלום: לפיכך אני מבקש מהמוזמנים לא להתרגז גם אם הם מבקשים ולא מקבלים זכות דיבור.

שאול יהלום: דעו שהאלטרנטיבה היתה לכנס ישיבה מצומצמת יותר.

שאול יהלום: אדוני השר, כמה זמן דרוש לך ולאנשיך בכדי להציג בתמציתיות את התכנית?

זבולון אורלב: בכדי להציג היקף כזה של קיצוצים היינו צריכים שניים-שלושה ימים אבל הואיל והזמן קצר, אנחנו מבקשים לדבר במשך כחצי שעה.

קריאה: שר האוצר הציג את זה בפחות זמן.

זבולון אורלב: קודם כל, תודה ליושב-ראש הוועדה, ידידי ועמיתי חבר הכנסת שאול יהלום.

זבולון אורלב: זאת הזדמנות עבורי לברך אותו על מינויו לתפקיד יושב-ראש הוועדה.

זבולון אורלב: כמי שהיה יושב-ראש ועדה אני מאחל לו הצלחה ויודע את החשיבות הרבה שיש לתפקיד הזה.

זבולון אורלב: למשרד הרווחה לא היתה, וגם היום אין כל מחלוקת על הצורך בתכנית הבראה למשק הישראלי.

זבולון אורלב: המשק הישראלי חולה.

זבולון אורלב: בעניין הזה יש לנו הזדהות מלאה עם הניתוח של שר האוצר את מצב המשק.

זבולון אורלב: בוודאי צריך להביא את המגמה שלו לקצץ בשירות הציבורי, לחזק את הסקטור היצרני ולהגדיל את החלק היצרני כדי להביא לצמיחה.

זבולון אורלב: צמיחה בסופו של דבר תועיל בראש ובראשונה גם לשכבות החלשות.

זבולון אורלב: הוויכוח העיקרי הוא לא מה הניתוח ומה המטרה.

זבולון אורלב: הוויכוח הוא איך מגיעים לאותה מטרה, או באיזה קצב צריך להגיע לאותה מטרה.

זבולון אורלב: חשוב לי לומר שהוויכוח הזה הוכרע בממשלה.

זבולון אורלב: הממשלה שמעה את עמדת האוצר.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שראש הממשלה גילה סבלנות רבה לא רק כלפי משרד האוצר, שאיפשר להם להציג את התכנית במשך 6 שעות, אלא הוא איפשר גם למשרד הרווחה להציג את טענותיו.

זבולון אורלב: בשונה ממשרדים אחרים שהוגבלו ל-10-15 דקות ניתנה לנו שעה ארוכה להציג את טענותינו בפני הממשלה אך מטבע הדברים התמקדנו רק בנושא אחד או בשניים.

זבולון אורלב: כרגע קיימת החלטת ממשלה וכל שרי הממשלה כמובן נושאים באחריות לה.

זבולון אורלב: אבל הואיל וועדת כנסת רוצה להבין את ההשלכות, אנחנו נסביר לוועדה מה שהסברנו בממשלה.

זבולון אורלב: אני חושב שזכותה של החברה הישראלית שתהיה חשופה בפניה התמונה המלאה של המחיר החברתי הגלום בתכנית הזאת של האוצר.

זבולון אורלב: אנחנו לא הסתפקנו בכך שאמרנו לאוצר בישיבת הממשלה במה לא לקצץ אלא גם הצענו תכנית חלופית.

זבולון אורלב: אגב, חוץ מהערה לא מוצלחת של השר שטרית בתקשורת לגבי מערך דיפרנציאלי – היא לא מוצלחת מכיוון שהוא לא ידע את הנתונים, שבמרבית מדינות אירופה זה קיים, והוא התנצל בפני לאחר שהצגתי לו את הנתונים – הרי שלא שמענו עד היום תגובה משמעותית לאותן הצהרות.

זבולון אורלב: אבל כאמור, הממשלה חרף כך קיבלה את ההחלטה והיא מחייבת את שרי הממשלה.

זבולון אורלב: כמובן יש מחיר חברת כבד באופן של הגדלת הפערים בין העשירונים התחתונים לבין העשירונים העליונים, העמקת העוני, הרחבה משמעותית של שיעור האנשים שיחיו מתחת לקו העוני.

זבולון אורלב: אנחנו ביקשנו מהביטוח הלאומי להכין מעין תחזית של דוח העוני לאור התכנית הכלכלית.

זבולון אורלב: עיקריה מייד יוצגו כאן על-ידי פרופ' יוחנן שטסמן, ואם צריכים השלמות על-ידי הגברת לאה אחדות, סמנכ"לית וראש מינהל תכנון ומחקר בביטוח הלאומי.

זבולון אורלב: הבהרנו לאוצר שבתכנית הזאת, שיש בה קיצוץ של כ-10 מיליארד שקלים, יש בעצם קיצוץ גדול יותר כי הקיצוץ משקף גם תוספות שהאוצר נותן לסקטורים שונים.

זבולון אורלב: אינני נכנס כרגע לכך שמשרד הביטחון קיבל הנחה של כ-2 מיליארד שקלים מהקיצוץ המקורי.

זבולון אורלב: אנחנו, בגדול, הצענו לאוצר לעכב הטבות שיקבל העשירון העליון, שהאוצר אומר שהן לצורך הצמיחה.

זבולון אורלב: חלקנו על זה.

זבולון אורלב: אדגים אולי בשתי דוגמאות הטבות כאלה.

זבולון אורלב: בתכנית הזאת יש הנחה נוספת של 1% בשיפוי מעסיקים.

זבולון אורלב: כל אחוז כזה הוא כ-1.7 מיליארד שקלים.

זבולון אורלב: יש בתכנית קידום של הרפורמה במס, תכנית שר האוצר הקודם שהכנסת אישרה.

זבולון אורלב: הקידום הזה עולה בשנה הקרובה כמיליארד שקלים.

זבולון אורלב: אלה שתי דוגמאות שלו היו מוותרים עליהן אפשר היה למנוע כמעט את כל הקיצוץ בקטע החברתי, שמסתכם בכ-2 מיליארד שקלים בשנת תקציב מלאה בקצבאות הביטוח הלאומי, בעיקרן קצבאות ילדים, ועוד כמה מיליוני שקלים טובים במשרד הרווחה.

זבולון אורלב: הקיצוץ הוא עמוק יותר ממה שהוא נקרא בספרים כיוון שברור לנו שהתכנית הזאת תגדיל את מעגל הנזקקים לשירותי הרווחה.

זבולון אורלב: להערכתנו היא תגדיל את הנזקקים בהיקף של כ-15%, שהם כ-63,000 משפחות.

זבולון אורלב: צריך לזכור שהתכנית הכלכלית גם מחייבת הקפאה ואי-אישור תקנים חדשים לעובדים סוציאליים ולקציני מבחן, לפחות על הנייר, וכי אנחנו נדרשים לקצץ גם בסעיף הקניות.

זבולון אורלב: מחובתי לומר לכם מה שאמרתי גם בממשלה, שכאשר מדברים על קיצוץ של 10% בתקציב הקניות של משרד הרווחה צריך להבין מה זה כולל.

זבולון אורלב: חושבים שזה נסיעות לחוץ-לארץ.

זבולון אורלב: במשרד העבודה והרווחה, לפני הפיצול, תקציב הנסיעות לחוץ-לארץ היה 150,000 שקלים ל-4,000 עובדים, ואולי נקפיא את הסעיף הזה בכלל השנה, גם למראית עין, וגם אני אגזור על עצמי אולי שנה אחת להימנע מנסיעה לחוץ-לארץ.

זבולון אורלב: אומרים שתקציב הקניות זה הדרכה, השתלמויות ורכישת ציוד, אבל לא.

זבולון אורלב: השיתו עלינו קיצוץ של 157 מיליון שקל שהוא 10%.

זבולון אורלב: ה-100% זה 1.5 מיליארד שקל.

זבולון אורלב: שאלתי את חברי במשרד, אץ המנכ"ל, איזה קניות יש לנו ב-1.5 מיליארד שקל?

זבולון אורלב: מה אנחנו קונים כל היום?

זבולון אורלב: ובכן, אנחנו קונים שירותים לטיפול בנכים במסגרות בקהילה בתקציב של 30 מיליון שקל, ומזה נצטרך לקצץ 3 מיליון שקלים; אנחנו קונים סל תקשורת לחרשים – 10 מיליון שקל, זה קניות, ומזה נקצץ מיליון שקל; אנחנו קונים שירותים של מקלטים לנשים מוכות – כל המקלטים לנשים מוכות זה "קניות" – ב-17.5 מיליון שקלים ומזה נקצץ 1.7 מיליון שקלים; אנחנו קונים חימום לזקנים.

זבולון אורלב: בערים הקרות יש תקציב לחימום זקנים כדי שלא ימותו מקור.

זבולון אורלב: גם זה קניות; וגם טיפול באלכוהוליסטים ובדרי הרחוב, כלומר להומלסים יקצצו 10%; טיפול באוטיסטים במסגרת הקהילה; אבחון מפגרים; מעונות ממשלתיים לנכים, מפגרים וחסות הנוער, בהוצאות ההחזקה שלהם – גם את זה צריך לקצץ; נוער בסיכון ונפגעי סמים; מועדוניות לילדים בסיכון; קניית שירותי כוח-אדם במעונות חסות; וכן הלאה.

זבולון אורלב: בערך 300 מיליון שקל הם לא קניות, ואנחנו בהידברות עם האוצר, אבל הבוקר קיבלנו הודעה מן האוצר שאנחנו נדרשים לתת את כל ה-157 מיליון שקל כך שלצערנו כנראה נצטרך להשיב תשובות לא יפות לכל אלה שמגישים בקשות.

זבולון אורלב: זה הוא בדיוק המחיר החברתי.

זבולון אורלב: אני מציע בשלב הזה להגיע לדוח העוני של הביטוח הלאומי.

זבולון אורלב: אפשר לתמצת אותו לשלושה נתונים שכולנו נזכור אותם.

זבולון אורלב: אם תבוצע התכנית כמו שהיא כל משפחה חמישית במדינת ישראל תחיה מתחת קו העוני; כל נפש רביעית תחיה מתחת קו העוני; והחמור מכל, כל ילד שלישי (33.8%) יחיה מתחת קו העוני.

זבולון אורלב: זה המחיר החברתי של התכנית הכלכלית.

זבולון אורלב: אני מעביר את רשות הדיבור לפרופ' יוחנן שטסמן, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי.

יוחנן שטסמן: תודה רבה.

יוחנן שטסמן: כבוד השר, כבוד יושב-ראש הוועדה, חברי הכנסת, קהל נכבד, כפי שאמר השר, המוסד לביטוח לאומי הכין על-פי בקשתו תחזית שהוא לא רגיל היה להכין אותה, יוצאת דופן.

יוחנן שטסמן: שר העבודה והרווחה בדרך כלל מפרסם פעם בשנה את הדוח שמבוסס על מדגם שדגמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה את כל הציבור ולפי זה אנחנו קובעים את שיעור העוני.

יוחנן שטסמן: בדוח העוני האחרון עשינו תחזית לשנת 2003 שמבוססת על התיקונים ועל שינויי החקיקה שהתקבלו כבר בשנת 2002, שהיו חמורים למדי, ותיכף אני אגיד עליהם עוד שני משפטים.

יוחנן שטסמן: השנה השתמשנו באותה טכניקה.

יוחנן שטסמן: הדוח כולו מתבסס על ניתוח תיאורטי של הקיצוצים בקצבאות ילדים – רק בקצבאות ילדים.

יוחנן שטסמן: לא לקחנו פה בחשבון דברים נוספים, כי אז המצב היה כנראה חמור יותר.

יוחנן שטסמן: שאלנו מה משמעות הדבר הזה.

יוחנן שטסמן: אני חושב שאנחנו צופים פה צפי נכון.

יוחנן שטסמן: על הבסיס הזה הקיצוץ בקצבאות ילדים ובשאר הקצבאות בשנת 2003 הוא 1.15 מיליארד שקל, ויש לזכור שיהיה מדובר פה על חצי שנה.

יוחנן שטסמן: כפי שהשר אמר, מדובר פה אפילו על 2.2 מיליארד שקל, וזה יעלה בהדרגה.

יוחנן שטסמן: קצבאות הילדים יקוצצו בהדרגה עד לשנת 2006.

יוחנן שטסמן: בערכים של היום מדובר על 3.6 מיליארד שקל.

יוחנן שטסמן: תוסיפו את זה ל-6 מיליארד הקודמים ואנחנו נמצאים בשנתיים האחרונות כבר בקיצוץ של כ-10 מיליארד שקלים, במונחים של היום.

יוחנן שטסמן: לראשונה יש קיצוץ בנפגעי עבודה, דבר שאין לו תקדים.

יוחנן שטסמן: מדובר פה ב"השלמת הפיגור", במרכאות כפולות ומכופלות, של הקיצוץ של 4% שנעשה בשנה שעברה, ושלא חל על הנכים בכלל ועל נפגעי עבודה בפרט.

יוחנן שטסמן: עכשיו האוצר הציע להוסיף אותם, וכך החליטה הממשלה.

יוחנן שטסמן: על זה נוספה עוד הפחתה של 10%.

יוחנן שטסמן: למה?

יוחנן שטסמן: אינני יודע.

יוחנן שטסמן: בסך הכל – קיצוץ של 14% בנפגעי עבודה.

יוחנן שטסמן: בסיעוד – ההצעה עוד לא לגמרי ברורה.

יוחנן שטסמן: הקיצוצים יגיעו לפי הערכתנו ל-85-145 מיליון שקל, ואני לא אכנס כעת לפרטים.

יוחנן שטסמן: ודחיית גיל הפרישה אמורה להכניס 450 מיליון שקל.

יוחנן שטסמן: בנוסף לכך הממשלה החליטה שהוראות השעה שהיו בחקיקה הקודמת מוארכות עד שנת 2006.

יוחנן שטסמן: היא יכולה להאריך את זה בשנה אחת אבל היא החליטה להאריך את זה עד סוף שנת 2006.

יוחנן שטסמן: דהיינו, כל אותם 4% שהזכרתי ימשיכו להיות מקוצצים עד שנת 2006.

זבולון אורלב: אני מבקש לתקן.

זבולון אורלב: מעתה, מסוף שנת 2003 שעליה חלה כבר ההקפאה, כלומר בשנים 2004-2006 הקצבאות לא יעודכנו.

שאול יהלום: מדובר ב-4%, וחוסר עדכון.

פרחיה בן-זקן: מדובר ב-14% חוסר עדכון הקצבאות.

פרחיה בן-זקן: זה 10% 4%.

זבולון אורלב: חוסר העדכון חל על כל הקצבאות.

יוחנן שטסמן: ניתן לראות בשקף הנוכחי את מה שאמר השר.

יוחנן שטסמן: אנחנו יכולים לראות שאי-עדכון הקצבאות הצמודות לשכר הממוצע בשנים 2004-2006 יגיע בשנת 2006 ל-2.6 מיליארד שקל.

יוחנן שטסמן: אותה הפחתה שהוזכרה, של 4% בלי קצבת ילדים – עוד כ-800 מיליון שקל.

יוחנן שטסמן: ואי-עדכון נקודת קצבת ילדים, שגם היא קפואה, יגיע ל-630 מיליון שקל.

יוחנן שטסמן: בסך הכל מדובר בשנת 2004 בכמעט 2 מיליארד שקל, וב-2006 בכ-4 מיליארד שקל.

יוחנן שטסמן: בעצם הקיצוץ גדֵל במיליארד שקל בכל שנה.

יוחנן שטסמן: צריך להזכיר שבתוך ההצעה יש עוד שינוי מפליג בבסיס העדכון של הביטוח הלאומי.

יוחנן שטסמן: במשך כל שנים עודכנו קצבאות הביטוח הלאומי על-פי השכר הממוצע במשק כדי שמקבלי הקצבאות ייהנו מהשפע הכלכלי, או לא ייהנו ממנו כאשר אין שפע כלכלי.

יוחנן שטסמן: השנה הדבר שונה ונקבע שבסוף תקופת החקיקה קצבאות הילדים יעודכנו על-פי המדד.

יוחנן שטסמן: אנחנו יודעים שהמדד נשחק מאוד יחסית לשכר הממוצע.

חיים כץ: לא בשנתיים האחרונות.

יוחנן שטסמן: פירושו של דבר, מכה קשה נוספת בקצבאות של הביטוח הלאומי.

יוחנן שטסמן: אתם יכולים לראות את המשמעות של הקצבאות במספרים.

יוחנן שטסמן: אולי נעבור לסך הכל.

יוחנן שטסמן: כפי שאמרתי, השנה זה כמיליארד אחד, ויגיע קרוב ל-4 מיליארד שקל בשנת 2006.

משה גפני: בביטוח רגיל בחברה פרטית, האם המבטח יכול באופן חד-צדדי לקבל החלטות כאלה?

זבולון אורלב: המוסד לביטוח לאומי כפוף לחוק שהכנסת תחוקק.

זבולון אורלב: הרי אתה המחוקק.

זבולון אורלב: אז מה אתה שואל?

משה גפני: אם אני אצביע בעד התכנית הזאת אני שואל על עצמי.

משה גפני: איך אפשר לעשות דבר כזה באופן חד-צדדי?

יוחנן שטסמן: חבר הכנסת גפני, זאת שאלה שאני לא בטוח שאתה צריך להפנות אלי.

יוחנן שטסמן: אתם חברי הכנסת ומה שאתם תחליטו, כך יהיה.

זבולון אורלב: יראו חוקים, יראו הסכמים, יראו הבנות – כל זה הוא חלק מהמחיר החברתי של התכנית הזאת.

זבולון אורלב: אמרתי בממשלה את דעתי על חקיקה שפוגעת בהסכמי עבודה וכדומה.

זבולון אורלב: הבהרתי שגם זה חלק מהמחיר החברתי הכבד, שאם יהיה זמן נדבר עליו.

יוחנן שטסמן: הקיצוצים בקצבאות הילדים יהיו כדלהלן: כל קצבה תהיה 144 שקלים לחודש.

יוחנן שטסמן: משפחות שיוולד להן ילד מיום החקיקה ואילך יקבלו בגין כל ילד 144 שקלים, גם אם הוא יהיה הילד השלישי, הרביעי או העשירי.

יוחנן שטסמן: בקשר לשאר הקצבאות, יהיה חיתוך מדורג.

יוחנן שטסמן: כפי שנאמר יהיה אי-עדכון של ערך נקודת הקצבה עד סוף שנת 2006.

יוחנן שטסמן: כאן אנחנו יכולים לראות את המשמעות של הקיצוצים בקצבאות הילדים לפי שנים.

יוחנן שטסמן: אתם יכולים לראות את המספרים, והדברים ברורים.

יוחנן שטסמן: כפי שהשר כבר הזכיר, התשלומים יהיו נמוכים ב-40% בשנת 2003, וב-50% מתוך ה-7.5 מיליארד שקלים שהיינו אמורים לשלם לפי התקציב של 2001.

יוחנן שטסמן: נקודת הקצבה, כפי שהזכרתי, הוקפאה ותישאר ברמה של 171 שקלים עד סוף שנת 2006.

יוחנן שטסמן: משמעות הדבר היא שחיקה מצטברת של 18% נוספים בקצבאות.

יוחנן שטסמן: אתם יכולים לראות מה תפסדנה המשפחות.

יוחנן שטסמן: אם אנחנו נשווה את הקצבה שקיבלו ב-2001 ל-2006 אנחנו יכולים לראות שמשפחה בת 2 ילדים תפסיד 54 שקלים, ואילו משפחה בת 8 ילדים תפסיד 3,651 שקלים.

יוחנן שטסמן: שיעור ההפחתה: ממשפחה בת 8 ילדים יקוצצו 76% מהקצבאות, ממשפחה בת 5 נפשות – כ-68%, וממשפחה בת 2 ילדים – רק 16%.

יוחנן שטסמן: השפעת הקיצוץ הנוסף בקצבאות הילדים על מקבלי גמלה להבטחת הכנסה תביא לכך ש-35,000 משפחות עם 3 ילדים ויותר יקבלו גמלה להבטחת הכנסה.

יוחנן שטסמן: במאי 2003 תופחת הגמלה להבטחת הכנסה וקצבאות הילדים גם יחד.

יוחנן שטסמן: המשמעות היא, תסתכלו על 3 דוגמאות ששירטטנו לכם פה: זוג עם 3 ילדים שהוא מחוסר עבודה, מקרה לא נדיר במחוזותינו, מתוך 4,100 שקלים יפסיד קצת יותר מ-1,100 שקלים; זוג עם 5 ילדים המשתכר שכר מינימום, וגם זה לא נדיר, מתוך 3,862 שקלים יפסיד 2,272 שקלים, שני-שלישים; אם חד-הורית עם 4 ילדים, מחוסרת תעסוקה, יקוצץ המענק שלה ב-1,700 שקלים.

פרחיה בן-זקן: תסגרו את המדינה ותזרקו את המפתח.

קריאה: אז מה, שיילכו לעבודה.

יוחנן שטסמן: שר הרווחה ביקש שנעשה חישובים.

זבולון אורלב: כאן מוצג מה שאמרתי לכם, תסתכלו על השורה התחתונה בשקף.

זבולון אורלב: לאחר הקיצוץ המוצע בקצבאות ילדים 19.5% מהמשפחות יחיו מתחת לקו העוני.

זבולון אורלב: כפי שאמרתי, כל משפחה חמישית.

זבולון אורלב: בנפשות זה 23.1%, כל נפש רביעית.

זבולון אורלב: ובילדים זה 33.8%, כל ילד שלישי יחיה מתחת קו העוני.

יוחנן שטסמן: ובמספרים אבסולוטיים, תסתכלו על השורה התחתונה, מדובר בתחולת עוני שתהיה ל-33,200 משפחות – זה מה שהשר הזכיר באחוזים, על עוד 206,000 משפחות.

יוחנן שטסמן: בסך הכל נעלה ל-1.37 מיליון נפשות, ותוספת של 135,000 ילדים.

יוחנן שטסמן: דהיינו, 661,000 ילדים עניים – כל ילד שלישי.

יוחנן שטסמן: המשפחות העניות תהיינה עניות יותר.

יוחנן שטסמן: זאת אומרת, לא רק מספר העניים, מספר האנשים שיירדו מתחת לקו העוני יגדל אלא גם אלה שהם עניים יהיו יותר עניים, מה שאנחנו קוראים לו "העמקת העוני", "פער העוני".

יוחנן שטסמן: באופן ממוצע זה 820 שקל לחודש.

יוחנן שטסמן: כפי שאמר גם יושב-ראש הוועדה, 74% מהקיצוץ נופל על 4 העשירונים הנמוכים, לעומת 4% שנופל על שני העשירונים העליונים.

פרחיה בן-זקן: ועל תכנית כזאת כולם מרימים את היד ומאשרים?

משה גפני: לא כולם.

שאול יהלום: אני מבין שיש מי שחושב שאם הוא יקרא קריאת ביניים הוא יושיע את העולם.

יוחנן שטסמן: הקפאת קצבאות הזקנה תביא עד 2006 לשחיקה ביחס לשכר הממוצע של 12.5%, ובכוח הקנייה – 18%.

יוחנן שטסמן: היות והדבר הזה מתוכנן לטווח ארוך הנה לכם דוגמה איך תרד קצבת הזקנה במהלך 17 השנים הקרובות, מ-16% מהשכר הממוצע, שהוא המצב יום, לכ-10%.

אבשלום וילן: איך זה ביחס לגרמניה למשל?

יוחנן שטסמן: אני מבקש כרגע לא להתייחס להשוואות בין-לאומיות.

יוחנן שטסמן: אני חושב שדי לנו בצרותינו.

משה גפני: זה כדי לעודד את הזקנים לצאת לעבוד? ...

יוחנן שטסמן: כפי שנאמר, מענק לידה ישולם רק לילד הראשון, ולאחר מכן אין צורך במענקי לידה.

יוחנן שטסמן: מתוך ההוצאה יחסכו 70% - 170 מיליון שקל.

יוחנן שטסמן: קצבאות נפגעי עבודה, כפי שאמרתי, יפגעו לראשונה בתולדות המדינה.

יוחנן שטסמן: מדובר בסך הכל ב-14%, בחיסכון של 260 מיליון שקל לפי חישוביי המוסד לביטוח לאומי.

יוחנן שטסמן: עד כה דיברנו על הגמלאות.

יוחנן שטסמן: לגבי השינויים המוצעים בגבייה יש גם כן שלושה שינויים.

יוחנן שטסמן: שינוי אחד הוא החזרת התקרה לדמי הביטוח הלאומי שאמורה להביא לכך שהמוסד לביטוח לאומי יגבה 1.6 מיליארד שקל פחות.

זבולון אורלב: זה המתנה שאמרתי שמקבל העשירון העליון.

משה גפני: זאת אומרת, אתה לוקח מהזקנים 6% ואתה נותן תוספת לאלה שמרוויחים נניח 100,000 שקל לחודש.

אתי פרץ: את זה עושים מ-1986, מאז שנקבע שיפוי מעסיקים.

אתי פרץ: הקומבינה הזאת קיימת שיטתית.

יוחנן שטסמן: נוסף על כך, בהפחתת דמי ביטוח לאומי על המעסיקים, שהשר הזכיר, ייצאו כ-1.7-1.8 מיליארד שקל.

יוחנן שטסמן: לאחר שבמשך שנים מאז שנות ה-80 בוטל שיפוי מעסיקים, כלומר הוקל העומס על המעסיקים והממשלה שילמה אותו, בשנה שעברה בחקיקה הקודמת הוטל אחוז אחד על המעסיקים, ופה זה מבוטל בשלושה שלבים.

יוחנן שטסמן: דהיינו, זה נותן 1.8 מיליארד שקל הקלה למעסיקים.

משה גפני: זאת אומרת, לבנקים למשל או למשרדי עורכי-דין ורואי-חשבון.

משה גפני: זאת אומרת, המשפחה בשכונת התקווה שיש לה 5 ילדים תשלם כסף למדינה, ואילו לבנקים ולמשרדי עורכי-דין ורואי-חשבון המדינה נותנת כסף.

משה גפני: לוקחים כסף מהמשפחות האלה ונותנים לעשירים.

קריאה: זה הצדק במדינת ישראל.

קריאה: שיבנו ישר בתי-עלמין.

רלי בן-דוד: מי שהוא חבר בקואליציה ויש לו מצפון, שלא יצביע בעד התכנית.

פנינה פירסטון: הממשלה שכחה להוסיף כסף בשביל להרוג את כל הזקנים.

פנינה פירסטון: כך אי אפשר לחיות, אז שיהרגו אותנו ואז המדינה תרוויח הרבה מאוד: לא יהיו נכים, לא יהיו מפגרים, לא יהיו ילדים, לא יהיו זקנים ולא תהיינה נשים.

פנינה פירסטון: המדינה תחיה בעושר ובכבוד.

פנינה פירסטון: אני מציעה לכנסת עוד סעיף אחד שיחסוך הרבה מאוד כסף, כי כך אנחנו לא יכולים לחיות, פשוט מאוד.

פנינה פירסטון: אז שיהרגו אותי.

פנינה פירסטון: בשביל זה הקמנו מדינה יהודית?

פנינה פירסטון: איזה מין התנהגות זאת?

משה גפני: לוקחים ממך כסף כדי לתת לעשירים כדי שיוכלו לשוט ביאכטות.

משה גפני: שייסעו לאיים הקריביים.

משה גפני: אל תממני אותם.

פנינה פירסטון: אני מדברת אל חברי הקואליציה.

פנינה פירסטון: אתם חיים על משכורות טובות, ולי אין כסף לקנות תרופות.

פנינה פירסטון: אתם לא מתביישים?

משה גפני: לא, הם לא מתביישים.

משה גפני: כבר היו חוקים כאלה בהיסטוריה, בסדום.

משה גפני: לקחו מהעניים כדי לתת לעשירים כדי שיוכלו לשוט ביאכטות.

רלי בן-דוד: ש"ס הצביעה בעד הקיצוץ בפעם שעברה.

משה גפני: גם כשהייתי בקואליציה הצבעתי נגד.

פנינה פירסטון: רק במדינות טוטליטריות מרשים להרעיב אנשים.

פנינה פירסטון: אתם הופכים את מדינת ישראל לדיקטטורה.

פנינה פירסטון: לא יתכן מצב כזה.

שאול יהלום: גברתי היקרה, שמענו אתך.

פנינה פירסטון: ואיך תצביע?

פנינה פירסטון: זה ששמעת – זה לא מספיק.

שאול יהלום: גברתי, אני מבקש מכאן ואילך לשמור על שקט.

פנינה פירסטון: לא ענית לי איך תצביע.

פנינה פירסטון: את זה באנו כולנו לשמוע, איך אתה וחבריך בקואליציה תצביעו.

פנינה פירסטון: תענה לי.

שאול יהלום: שמעתי את שאלתך.

שאול יהלום: גברתי, האם את רוצה להרוס את הישיבה?

שאול יהלום: עד כאן.

שאול יהלום: מכאן ואילך אני מבקש ממך לשמור על שקט.

שאול יהלום: אני מקבל אותך, הוזמנת לכאן.

שאול יהלום: אם את רוצה להפריע, מי שרוצה להרוס, בבקשה, אני ברגע אחד אסגור את הישיבה.

תאונות עבודה: יש לה מטען.

תאונות עבודה: היא אישה שלא נכנסת לאוטו ונוסעת למועדון אלא היא צריכה לשבת בבית עם כל המטען הזה.

תאונות עבודה: זה שהיא מוציאה את זה קצת פה, צריך להבין אותה.

שאול יהלום: בסדר.

שאול יהלום: מכאן ואילך ביקשתי שקט.

יוחנן שטסמן: בנוסף לכך, החליטה הממשלה על סמך הצעת האוצר להטיל לראשונה בתולדות המדינה דמי ביטוח בריאות על עקרות-בית.

יוחנן שטסמן: מדובר על 540,000 עקרות-בית בישראל שאינן עובדות, שעד כה ביטוח הבריאות שלהן היה משולם במסגרת התשלום המשפחתי של הבעל וכעת הן תשלמנה כ-87 מיליון שקל.

יוחנן שטסמן: זאת אומרת, המוסד לביטוח לאומי יצטרך לגבות מכל עקרת-בית במדינת ישראל שאיננה עובדת 87 שקלים דמי ביטוח בריאות בחודש.

יוחנן שטסמן: בסך הכל יכנסו על-פי הערכותינו לקופת תשלומי ביטוח בריאות כחצי מיליארד שקלים נוספים.

משה גפני: ומי שלא תשלם תלך לבית-סוהר?

פנינה פירסטון: זה יהיה דרך להרוג אותה.

פנינה פירסטון: היא לא תוכל ללכת לקופת-חולים.

דב גולדברגר: אני מבקש להציג היבט נוסף של הקיצוץ במשרד הרווחה.

דב גולדברגר: השר הזכיר שיש קיצוץ של 157 מיליון שקל אבל צריך לזכור שבתחילת השנה הזאת המשרד כבר קוצץ ב-40 מיליון שקל כך שהשנה יהיה קיצוץ מצטבר של 207 מיליון שקל ולא רק 157 מיליון שקל.

דב גולדברגר: בנוסף לכך אנחנו מתבקשים לקצץ גם 41 משרות.

דב גולדברגר: במשרד שיצטרך לעבוד יותר ולתת יותר שירותים לאנשים אנחנו נצטרך גם להוריד 41 משרות.

דב גולדברגר: אני רוצה להביא בפניכם עוד עובדה.

דב גולדברגר: גם כך בשנים האחרונות המצב במדינת ישראל קשה ויש יותר ויותר פונים אל השירותים של המשרד שלנו, אל השירותים של לשכות הרווחה ואל השירותים החברתיים ברשויות המקומיות.

דב גולדברגר: גם כך אנחנו כבר היום לא עונים לציפיות, יש תורים ארוכים מאוד במגוון שירותים שאנחנו אמורים לתת.

דב גולדברגר: הקיצוץ במשרד שלנו שונה מקיצוץ במשרדים אחרים.

דב גולדברגר: כאשר מקצצים במשרד החקלאות אז הוא מקצץ בפעולותיו; כאשר מקצצים במשרד התיירות אז הוא מקצץ בפעולותיו.

דב גולדברגר: אנחנו מושפעים ישירות מכל הקיצוצים של כל המשרדים ומכל הקיצוצים של המשק.

דב גולדברגר: זאת אומרת, כאשר יורידו עכשיו את כל הקצבאות – ושמעתם את הסקירה של פרופ' שטסמן – כאשר יעלו מחירים, כאשר יצטרכו לשלם יותר ארנונה ולשלם יותר לביטוח הלאומי, כאשר יורידו את מענקי הלידה, כאשר יפוטרו אלפי עובדים, כאשר יורידו את השכר במשק – תבינו, חלק גדול מהאנשים יגיע אל המשרד שלנו ויבקש שירותים.

דב גולדברגר: כך שאנחנו לא רק נושפע מה-200 מיליון שקל שמקוצצים אצלנו אלא אנחנו נתבקש לתת שירות להרבה מאוד פונים נוספים שיגיעו כתוצאה מכל ההחלטות של הממשלה ומכל מה שקורה בביטוח הלאומי.

דב גולדברגר: צריך לזכור שחלק גדול מהמפוטרים תהיינה נשים.

דב גולדברגר: המגזר הציבורי הוא ברובו נשים, מורים זה בעיקר נשים, עובדים סוציאליים הם בדרך כלל נשים.

דב גולדברגר: צריך להיות ברור שכל הגזירות שמוטלות כעת יביאו למצב מאוד-מאוד קשה.

משה גפני: לכן אתם גובים מהן תוספת לביטוח הבריאות מכיוון שהן יהפכו להיות עקרות-בית ...

חיים כץ: חבר הכנסת גפני, בשביל מי אתה עושה את זה?

חיים כץ: תדבר אל חברי הקואליציה, שיתמכו או שלא יתמכו, אבל מה שאתה עושה לא מועיל.

חיים כץ: אני אצביע נגד הקיצוצים.

משה גפני: פרט לי ולחבר הכנסת טיבי, כל חברי הכסת כאן הם מהקואליציה.

משה גפני: אליהם אני מדבר.

דב גולדברגר: אני מבקש להציג עוד נקודה אחת.

דב גולדברגר: בשל המצב הקשה במשק, ומה שעוד עתיד להתחולל בעקבות החלטות הממשלה, אנשים שאינם מוכרים לרשויות הרווחה מגיעים למצבים מאוד קשים.

דב גולדברגר: רק בימים האחרונים פורסם בעיתונים ש-11 אנשים התאבדו לאחרונה בגלל המצב הכלכלי.

דב גולדברגר: זאת אומרת, אנשים רגילים ונורמטיביים שאינם מוכרים לשלטונות הרווחה מגיעים עד לכדי יאוש.

דב גולדברגר: במקום שיהיו לנו עוד יותר כלים ועוד יותר אנשים כדי לנסות להגיע גם אליהם, אל האנשים שנמצאים על סף יאוש, בשל הקיצוצים האלה אנחנו נתרחק מהאפשרות לעזור לאוכלוסיות האלה.

זבולון אורלב: אנחנו הצגנו להערכתי אפס קצהו של התמונה האמיתית בגלל מגבלות הזמן.

קריאה: איך אתה יכול לתמוך בזה?

זבולון אורלב: אחרי כל שורה ואחרי כל נתון יש תמונה קשה, טרגדיות, אנשים שמאבדים את עולמם.

זבולון אורלב: כפי שאמרתי, אין שום חובה לעשות את הדבר הנורא הזה.

זבולון אורלב: יש אלטרנטיבות.

זבולון אורלב: השקף הזה מייצג את האלטרנטיבה.

זבולון אורלב: לא צריכים להחזיר את התקרה לביטוח לאומי.

זבולון אורלב: החזרת התקרה מפחיתה הכנסות של 1.6 מיליארד שקל.

זבולון אורלב: לא צריכים להפחית דמי ביטוח לאומי למעסיקים – שזה 1.8 מיליארד שקל.

זבולון אורלב: לא צריכים להקדים את הרפורמה במס – שזה מיליארד שקל.

קריאה: אז תמנע מהם.

זבולון אורלב: הצבעתי נגד בממשלה.

זבולון אורלב: הכל ביחד זה קרוב ל-4 מיליארד שקלים.

זבולון אורלב: לדעתי פה טמון הפתרון.

משה גפני: מה יהיה שיפוי המעסיקים אחרי ההפחתה?

לאה אחדות: זה יורד מההכנסות של הביטוח הלאומי.

שאול יהלום: אני מודה לשר הרווחה.

שאול יהלום: קודם כל אני מודה לך שהצבעת נגד בממשלה.

משה גפני: ואני אודה לך שתצביע נגד גם בכנסת.

שאול יהלום: חבר הכנסת גפני, החידודים שלך משגעים אותנו.

שאול יהלום: אנחנו באמת רוצים להחליף אותך עם אלי יצפאן אבל במצב כזה גם להומור יש גבול.

משה גפני: אני אומר לך שזה לא הומור.

משה גפני: אני אומר לך שזאת טרגדיה.

משה גפני: זה הומור?

שאול יהלום: אני מבקש ממך מכאן ואילך, אני אומר את זה במלוא הכאב ואני בדרך כל מכבד אותך, תשמור על שקט.

שאול יהלום: אתה כל הזמן מפריע ומעורר הפרעות נוספות.

שאול יהלום: יש גבול לזכויותינו כחברי כנסת.

שאול יהלום: אני מבקש מכל הדוברים, בין אם זה חברי כנסת ובין אם נציגי ארגונים – וכפי שאמרתי, אני לא אוכל לתת לכל נציגי הארגונים להתבטא אך אתם מבינים שאני חייב לתת לכל חבר כנסת שמבקש – אבקש מכולם לקצר ולומר את עמדתם במשך 1-2 דקות.

שאול יהלום: הודיתי לשר ולאנשי משרדו משום שהנושא הוצג על כל אכזריותו, על כל זעקתו ועל כל אי-השוויוניות שהוא מביא.

שאול יהלום: התכנית תשליך אנשים, כפי שראינו, במאסות עצומות מתחת לקו העוני, ומי יודע אילו מראות אנחנו עוד נהיה זכאים לראות בשל הדברים האלה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אולי תאמר את עמדתך.

משה גפני: חשוב לנו לשמוע אותה לפני שאנשים מדברים.

חיים כץ: קשה אולי להציג נתונים אחרי מה שראינו פה אבל ברור שנעשתה בתכנית הכלכלית עבודה יסודית.

חיים כץ: זאת תכנית כלכלית מסודרת ועקבית.

חיים כץ: אני מדבר בעיקר אליך חבר הכנסת יגאל יאסינוב מ'שינוי'.

יגאל יאסינוב: אני רוצה לשאול, איך אתה תצביע?

חיים כץ: אני אצביע נגד, גם אם זה יהיה בהצבעת אי-אמון וגם אם הצבעתי תפיל את הממשלה.

חיים כץ: התכנית הכלכלית הזאת היא תכנית יסודית מאוד.

חיים כץ: היא מתחילה מרגע הלידה, ועוברת דרך הקצבאות, ועוברת דרך החינוך, ונוגעת לך גם כעובד, בפיטורים ובהורדות שכר, ומסתיימת בזה שמונעים ממך את הזכות להזדקן בכבוד.

חיים כץ: היא תכנית מסודרת ועקבית, מהתחלה ועד הסוף.

יגאל יאסינוב: כמה כסף המדינה החזירה ממה שההסתדרות גנבה?

חיים כץ: אני לא נוגע להסתדרות, אם אתה לא יודע.

חיים כץ: מה אתה רוצה מההסתדרות?

חיים כץ: אם צריך לסגור את ההסתדרות, סגור את ההסתדרות.

חיים כץ: ההסתדרות מייצגת רק 470,000 איש, ופה מדברים על כך שלפחות כמות כזאת של אנשים תיכנס למעגל העוני.

חיים כץ: אני חושב שבמדינה מתוקנת אין מקום לתכנית כזאת שמוציאה לפועל את כל גחמות האוצר.

חיים כץ: כל הפתקאות שהיו במשרד האוצר נשלפו תוך שבוע ואמרו: הנה, זה התכנית הכלכלית.

חיים כץ: אני מקווה שאתה כחבר כנסת חדש תבין מה חופנת בתוכה התכנית הכלכלית, ואני מקווה שתצביע נגד.

חיים כץ: לחבר הכנסת גפני כאיש אופוזיציה זה לא חוכמה.

חיים כץ: הוא עשה את ההצגה שלו והלך.

חיים כץ: אם חפצי חיים אנו במדינה הזאת אז אנחנו צריכים להצביע נגד התכנית.

אבי עמידור: אדוני השר, אדוני יושב-ראש הוועדה, חברי הכנסת, חבריי הקולגות, אני מייצג את ארגון נפגעי תאונות עבודה, ארגון יציג על-פי חוק הביטוח הלאומי.

אבי עמידור: דבר אחד אינו מובן לי, כיצד יתכן שמדינת ישראל אומרת דבר והיפוכו.

אבי עמידור: מצד אחד היא אומרת שהיא רוצה צמיחה ועבודה וקוראת לנו פרזיטים, ומצד שני היא שומטת את רשת הביטחון שהיא נותנת לעובדים בישראל.

אבי עמידור: הקצבאות שלנו לא ממומנות על-ידי האוצר או על-ידי ממשלת ישראל אלא אנחנו קנינו פרמיות.

אבי עמידור: פעם אחת, אנחנו וכל הקהל הרחב שיושב פה מפריש מידי חודש בחודשו ממשכורתו וקונה פרמיית ביטוח.

אבי עמידור: פעם שנייה, אנחנו משלמים בשיפוי שהמוסד לביטוח לאומי נוטל על-פי חוק, לא בשל רעות-לב של המוסד לביטוח לאומי.

אבי עמידור: המוסד לביטוח לאומי מקבל כסף במשמרת מבית-המשפט שייתן לנו לכל ימי חיינו, עם אקטואריה של חיים.

אבי עמידור: פעם השלישית, כשאנחנו מגיעים לגיל 65 אומרים לנו: רגע אחד, הגעת לגיל 65, הכל טוב ויפה אבל אתה לא יכול לקבל קצבת זקנה.

אבי עמידור: אז אם אני לא יכול לקבל קצבת זקנה למה אתה מוריד לי עד גיל 65 את דמי הביטוח?

אבי עמידור: למה העונש הזה?

אבי עמידור: דבר נוסף שאינו מובן לי, יש בערך 11.2% נכים במדינת ישראל, זה כ-10% מהאוכלוסייה, אך נתנו עונש רק לנפגעי תאונות עבודה.

אבי עמידור: מתוך 600,000 ומשהו נכים החריגו 22,000 נכי תאונות עבודה ואלמנות נפגעי עבודה ומפלים אותם לרעה.

אבי עמידור: מדוע מפחיתים מהקצבאות שלנו 14% הקפאה שינוי המדד?

אבי עמידור: הכוונות של הממשלה הן לא טהורות.

אבי עמידור: כולנו מבינים את המצוקה וכולנו מוכנים לתרום, אנחנו גם הבאנו היום ובימים הקודמים הצעות אלטרנטיביות לממשלה איפה אפשר לחסוך על מנת לא לפגוע בבשר החי.

אבי עמידור: הממשלה לא באה בתום-לב ובידיים נקיות.

אבי עמידור: עובדה שבמקום הוראת שעה היא מתכוונת לשנות הכל בחקיקה.

אבי עמידור: אנחנו לא ניתן לנושא הזה לעבור.

אבי עמידור: אני חושב שגם חברי הכנסת שמבינים את הנושא הזה לא יתנו לו לעבור.

אריה אלדד: דיברנו על פגיעה בחלשים.

אריה אלדד: אני רוצה להסב את תשומת לב הוועדה והאורחים לנושא הבריאות, שעסקנו בו פה לפני 10 ימים כשדיברנו בסערה גדולה על אי-עדכון סל הבריאות.

אריה אלדד: אני לא יודע אם בעקבות אותו דיון או בעקבות הלחץ הציבורי אבל האוצר הוסיף 20 מיליון שקל לעדכון סל הבריאות מתוך דרישה מינימלית של 270 מיליון שקל.

אריה אלדד: זה לעג לרש.

אריה אלדד: נאמר כאן נכון שהתכנית הכלכלית הזאת בנויה בין השאר על הוצאת פתקים מהמדפים של משרד האוצר, דברים שהרבה שנים האוצר חולם עליהם ועכשיו שולפים אותם וכוללים גם אותם בהזדמנות הזאת, דברים שאין להם השלכה כלכלית, או שההשלכה הכלכלית שלהם היא מפוקפקת ביותר וטעונה הוכחה, ואולי אפילו תהיה שלילית.

אריה אלדד: אפשר למנות כאן רשימה ארוכה של דברים.

אריה אלדד: למשל מציעים לאחד את ההנהלה של בית-חולים זיו עם בית-חולים נהריה.

אריה אלדד: לא נראה לי שזה במסגרת התכנית הכלכלית יפתור לנו את הבעיות הכלכליות של מדינת ישראל.

אריה אלדד: זה נראה לי עניין מופרך לחלוטין.

אריה אלדד: תאגוד בתי-החולים, שהוא דבר נכון בפני עצמו, בא בין השאר לתת בידי האוצר כלי להוציא את ניהול בית-החולים מאותם רופאים שהם עדיין בעלי מצפון רפואי ויילחמו לטובת החולים שלהם בכל מחיר, גם אם המחיר הוא הפסד הכנסות לבית-החולים.

אריה אלדד: האוצר רוצה לתת אותו לגוף ניהול מקצועי שבנוי על רווח והפסד, וזה דבר מסוכן מאוד.

אריה אלדד: פה אולי יש חיסכון לטווחים ארוכים אבל בטווחים הקצרים בוודאי שלא.

אריה אלדד: בתכנית הזאת מוצע אי-פיתוח מיטות בבתי-חולים, כלומר ביטול תוספת המיטות, כאשר האוכלוסיה של מדינת ישראל גדלה והולכת.

אריה אלדד: אם אנחנו לא נגדל באותו שיעור מיטות אזי הצפיפות בבתי-החולים תלך ותגדל.

אריה אלדד: האוצר קובע שהתפוסה היום בבתי-החולים היא 97% כלומר זה בסדר, יש עוד מקום לשפר את התפוסות של בתי-החולים.

אריה אלדד: מי שיודע איך עושים תפוסות בבתי-חולים יודע שזאת בדיחה.

אריה אלדד: שיעור המיטות בבתי-חולים לאוכלוסיה במדינת ישראל הוא הנמוך ביותר בעולם המערבי, ואם תתקבל ההצעה הזאת אנחנו נלך עוד אחורה.

אריה אלדד: תראו מה עושים כאן

אריה אלדד: בנושא תשלום ביטוח בריאות ממלכתי על-ידי עקרות-הבית.

אריה אלדד: נניח שאנחנו מקבלים את העיקרון שהן צריכות לשלם ביטוח, נניח.

אריה אלדד: לפחות שהיו לוקחים את הכסף שהן משלמות לביטוח בריאות ממלכתי וצובעים אותו לבריאות כדי שהוא יחזור למערכת.

אריה אלדד: אני יודע שנשאלה פה השאלה איך אני אצביע בסוף.

אריה אלדד: נדמה לי שאם אנחנו נדע במעט הימים שיש לנו לנווט את הדיונים בוועדת הכספים בדיונים עם הממשלה כך שאפשר יהיה לפרק את החבילה הזאת ולדון בשאלות פרקטיות, מה באמת משפר את תקציב מדינת ישראל ומה משרת רק את הגחמות של האוצר, ולא נצביע אוטומטית על הגחמות של האוצר, נוכל לקבל תכנית שהיא קצת יותר צודקת.

אריה אלדד: אני ער למצב הכלכלי הקטסטרופלי, אני ער לכך שלכולנו יהיה קשה יותר, אבל יכול להיות שנוכל לתקן עיוותים בנושא העבודה, בנושא הרווחה ובנושא הבריאות לפני ההצבעה.

יצחק קדמן: אני מבקש לא לקפוץ אחרי המשפט הבא שלי.

יצחק קדמן: אני חושב שהתכנית שמוצעת לממשלה ולכנסת היא תכנית מצוינת.

יצחק קדמן: היא מצוינת מפני שהגיע הזמן לפתוח לאזרחי מדינת ישראל את העיניים.

יצחק קדמן: עד עכשיו נתנו לנו במנות קטנות, קיצוץ פה, קיצוץ שם.

יצחק קדמן: לאט-לאט העסק הידרדר אבל אנשים התכופפו ועדיין המשיכו ללכת.

יצחק קדמן: הגיע הזמן שתהיה תכנית מהסוג המוצע לנו כעת כדי שסוף-סוף אזרחי ישראל יפתחו את העיניים, וסוף-סוף ייצאו לרחוב, וסוף-סוף יגידו: לא.

יצחק קדמן: סוף-סוף יגידו לא כי לא הקמנו מדינה בארץ ישראל משיקולי רווח.

יצחק קדמן: מדינת ישראל היא עסק לא רנטבילי.

יצחק קדמן: סוף-סוף יפסיקו למכור לנו שיש פה מגזר יצרני – אני לא יודע מי הוא.

יצחק קדמן: הבנקים או כל מיני אנשים אחרים שמתפרנסים על חשבוננו?

יצחק קדמן: – וכל היתר הם פרזיטים.

יצחק קדמן: הגיע הזמן שכולם יבינו שזה לא סתם תכנית אלא זה תכנית שמבוססת על אידיאולוגיה, על הרס מדינת הרווחה.

יצחק קדמן: הגיע הזמן שיבינו שזאת תכנית שמבוססת על שנאה לערבים, לחרדים, למובטלים, לעובדי המגזר הציבורי, לנשים, לחד-הוריות, לנכים, לעולים.

יצחק קדמן: לא רוצים אותם.

יצחק קדמן: לא רוצים אתכם, רוצים פה יפים עם ילד אחד.

יצחק קדמן: מענק לידה רק לילד אחד – לא צריך יותר מילד אחד למשפחה, ילד וכלב והרצת מניות בבורסה.

יצחק קדמן: הגיע הזמן שאנשים יבינו את זה.

יצחק קדמן: שיבינו את זה בשדרות, שיבינו את זה בשכונת התקווה, שיבינו את זה בקטמונים, ושנדע סוף-סוף למה הם מתכוונים כי עד היום המכות הקטנות לא הספיקו לפקוח לנו את העיניים.

יצחק קדמן: אני מתחנן בפני חברי הכנסת, תצביעו בעד ההצעה הזאת בשלמותה כדי שסוף-סוף אפשר יהיה להבין מה קורה פה, וסוף-סוף אפשר יהיה לעשות מהפיכה אמיתית ברוח הציונות, ברוח היהדות.

יצחק קדמן: היהדות היא לא דת קפיטליסטית של סדום ועמורה, של כל אחד לעצמו.

יצחק קדמן: היהדות היא דת של ערבות הדדית, של "אוכפים על הצדקה".

יצחק קדמן: הצדקה היא מלשון צדק ולא חסד.

יצחק קדמן: לא ארגונים וולונטריים ובתי-תמחוי יצילו אותנו.

יצחק קדמן: מי שרוצה להיות העתק דהוי של אמריקה, שיילך למקור, שיילך לאמריקה.

יצחק קדמן: בשביל זה באנו לחיות פה?

יצחק קדמן: מה שהוצג פה היום הוא מעט מזער.

יצחק קדמן: אני לא מאשים את שר הרווחה ואת מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי אבל יש דברים שלא הזכרתם בכלל.

יצחק קדמן: אתן לכם דוגמה אחת.

יצחק קדמן: הכנסת העבירה חוק להשאלת ספרי לימוד.

יצחק קדמן: יש ילדים שאין להם ספרי לימוד, שהולכים לבית-הספר בלי ספרים.

יצחק קדמן: אומר השר שטרית: לא ניתן קצבאות, נשקיע בחינוך.

יצחק קדמן: האם השקיעו בחינוך?

יצחק קדמן: את החינוך הרסו, את החינוך קיצצו.

יצחק קדמן: 4 מיליון שקלים בשנה עולה החוק להשאלת ספרי לימוד אבל אני מודיע לכם שבתכנית הכלכלית החכמים האלה הודיעו שהחוק מבוטל, הוא נדחה לשנתיים או עד 2006.

יצחק קדמן: למה?

יצחק קדמן: למה?

יצחק קדמן: ככה חוסכים כספים?

יצחק קדמן: מי אמר שאין כסף במדינת ישראל?

יצחק קדמן: מוכרים לנו לוקשים.

יצחק קדמן: יש המון כסף במדינת ישראל.

יצחק קדמן: השאלה היא למי הוא הולך ולְמה.

יצחק קדמן: תעבירו את התכנית כלשונה, פעם אחת ולתמיד שיידע העָם עִם מי יש לנו עסק, איפה אנחנו נמצאים.

יצחק קדמן: אולי מזה יחול שינוי.

אהוד רצאבי: בהמשך לדבריו של מר קדמן, גם אני חושב שהתכנית הכלכלית היא תכנית טובה, לא מצוינת אבל טובה ויש מקום לעשות בה שיפורים.

פנינה פירסטון: היא ממש מעולה.

קריאה: הקשיבו לך, ד"ר קדמן.

קריאה: גם הקשיבו וגם הבינו.

אהוד רצאבי: קודם כל, אני מאוד מבקש, כל מי שיש לו מה להגיד שבאמת יפריע לי לדבר.

אהוד רצאבי: אני מאוד אשמח שאתם תפריעו וכל אחד יגיד משהו.

אהוד רצאבי: יש לנו כאן באמת תיאטרון גדול, כל אחד פה עושה הצגות.

אהוד רצאבי: אני מבקש לא להפריע לי.

פנינה פירסטון: אנחנו מדברים מעומק הלב.

פנינה פירסטון: אתה קורא לזה הצגות?

פנינה פירסטון: למה אתה מעליב אותנו?

אהוד רצאבי: היתה דיעה שמדינת ישראל צריכה להיות מדינת רווחה.

אהוד רצאבי: השאלה היא מאיפה המדינה תביא את הכספים כדי להיות מדינת רווחה.

אהוד רצאבי: כדי להיות מדינת רווחה אתה צריך להיות מדינה שיש לה, כדי שתוכל לתת.

אהוד רצאבי: אם אין לך, אתה לא מסוגל לתת.

אהוד רצאבי: אני אמר כעת דברים שהם מאוד מאוד לא פופולריים וברור לי שהם לא מוצאים חן בעיני האנשים שיושבים פה.

קריאה: שייתנו מהמשכורת שלך של 20,000 שקל.

אהוד רצאבי: כדי להיות מדינת רווחה אתה צריך להיות מדינה שיש לה כסף, שיש לה מקורות כדי לחלק אותם בצורה נכונה וטובה, כפי שזה קיים במספר מדינות בעולם.

אהוד רצאבי: למדינה שלנו – ומה שאני אומר הוא לא חדש – אין הכסף כדי לעשות את זה.

פנינה פירסטון: כשמדינת ישראל היתה ענייה היא הקימה את מדינת הרווחה.

פנינה פירסטון: בימי מפא"י הידועים לשמצה הקימו מדינת רווחה לתפארת, ואני הייתי כאן, אתה לא, אני זקנה ממך.

פנינה פירסטון: בתקופה שהקימו את הביטוח הלאומי לא היה במדינה כסף והחלטנו להיות מדינה שאיכפת לה מהחלשים.

פנינה פירסטון: היום כשיש לנו הרבה כסף מתנכרים למדינת הרווחה.

פנינה פירסטון: רק מדינות כמו סין ורוסיה הקומוניסטית הרשו לעצמן להרעיב את האוכלוסיה.

פנינה פירסטון: אמנם הן דאגו לחינוך ולבריאות, ואצלנו גם זה לא, אבל כשיש כסף מתנכרים לכל אלה שאין להם.

אהוד רצאבי: אני שמח לשמוע את דבריה של הגברת כיוון שבוודאי שהדברים נאמרים מעומק ליבה ומהאיכפתיות שלה, כיוון שזה נוגע בה.

אהוד רצאבי: אני אומר שוב, גם מה שמר קדמן אמר קודם: הם, הם, הם.

אהוד רצאבי: מי זה הם?

אהוד רצאבי: "הם" זה אנחנו.

אהוד רצאבי: אין "הם".

אהוד רצאבי: פקיד באוצר לא עושה את זה בשל גחמה להציל הון.

רוני שכטר: אם אתה כל-כך נאיבי לא היית צריך להיות חבר כנסת.

אהוד רצאבי: מדינת רווחה יכולה להיות רק במדינה חזקה שיש לה כסף שהיא יכולה לחלק.

אהוד רצאבי: אני רוצה לשאול את מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי מה הוא מתכוון לעשות בכספים שיש בביטוח הלאומי.

אהוד רצאבי: מאיפה הכסף שהיה לביטוח הלאומי כדי לעבור לבניינים מודרניים וחדשים?

אהוד רצאבי: מה הוא שכר הבכירים במוסד לביטוח לאומי?

אהוד רצאבי: מה הוא השכר של מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי?

אהוד רצאבי: העניין הוא כספים, כספי ציבור שהוצאו לא בהכרח למטרות רווחה.

אהוד רצאבי: זה בדיוק הדבר שאנחנו מנסים לעשות, לקצץ את הכסף שהולך למטרות ציבוריות שאותן אפשר לקצץ כדי שירווח לנו בעתיד, ומי ייתן שזה יהיה בזמן הקצר.

אהוד רצאבי: תודה רבה.

אריה צודקביץ': הוצגו פה מספרים ואנשים לא יודעים על מה מדובר.

אריה צודקביץ': אנשים לא יודעים שנכה מקבל לכל היותר 2,100 שקלים.

אריה צודקביץ': נכה, עוד לפני התכנית הכלכלית, חשב האם לקנות תרופות או לקנות אוכל.

אריה צודקביץ': לנו אין את הבשר שנמצא למעלה ואפשר לנשוך ממנו.

אריה צודקביץ': באים כל חצי שנה עם תכנית ומכניסים יד פושעת לכיס של הנכים, ואף אחד לא פוצה פה וכולם מצביעים בעד, וכולם יצביעו בעד.

אריה צודקביץ': דעו לכם שהתכנית הזאת תעבור, וזה לא משנה.

אריה צודקביץ': יושבים פה אנשים שבאו רק עכשיו לכנסת.

אריה צודקביץ': הם לא יודעים מה זה עוני, הם לא יודעים מה זה נכה בכלל, איך מתקיים היום נכה במדינת ישראל.

אריה צודקביץ': הם באים ומדברים על הקפאות בחינוך, בבריאות, בקצבאות, במה לא.

אריה צודקביץ': איפה שאנחנו רק זזים מקצצים אותנו.

אריה צודקביץ': אני יכול להגיד לכם במלוא האחריות, אנחנו נעשה את המקסימום, ואנחנו יודעים לעשות את המקסימום שהתכנית הזדונית הזאת לא תעבור, לא תעבור בקטעים האלה שאסור לה לעבור.

אריה צודקביץ': אני אשכב על הכביש עד מוות כדי שהיא לא תעבור.

קריאה: כולנו יחד איתך.

אריה צודקביץ': אני אומר לכם את זה.

אריה צודקביץ': אתם לא יכולים לבוא בצורה כזאת ולקחת מאנשים את התרופות.

אריה צודקביץ': לא את האוכל אלא את התרופות.

אריה צודקביץ': תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: אין אדם בבית הזה שלא ער למצוקה הכלכלית של מדינת ישראל ולעובדה שצריך לנקוט צעדים שישפרו את המצב.

אחמד טיבי: אני מסכים עם ד"ר קדמן בנקודה אחת ועיקרית, שיש כאן מישנה סדורה של מי שהציע את התכנית הזאת, בעיקר של שר האוצר החדש, מר בנימין נתניהו.

אחמד טיבי: הוא אמר שהוא חושב על התכנית הזאת מאז ומתמיד.

אחמד טיבי: בשל העובדה שמדובר באידיאולוגיה שפוגעת בעיקר בקבוצות חלשות טמונה סכנה, אדוני היושב-ראש וכבוד השר.

אחמד טיבי: הזכירו כאן אבל כדאי תמיד לחזור ולזכור במי פוגעת התכנית הזאת: בציבור הקשישים, מקבלי הבטחת הכנסה וגמלאות מהביטוח הלאומי, ציבור המובטלים, ילדים, נשים, עובדי חברות כוח-אדם, אנשים עם מוגבלות.

אחמד טיבי: היא פוגעת בזכות לבריאות, בזכות לחינוך, בזכות לדיור.

אחמד טיבי: במה לא?

אחמד טיבי: נכון, הפגיעה היא בשני מעגלים: במעמד הנמוך ובמעמד הבינוני.

אחמד טיבי: חברי הכנסת אהוד רצאבי ויגאל יאסינוב, הדברים מופנים אליכם.

אחמד טיבי: משפחות רבות מהמעמד הבינוני, כמו מורות, עובדות סוציאליות ואחרים ינשרו מהמעמד הבינוני ויצטרפו למעמד מעוטי ההכנסה.

אחמד טיבי: הדברים צריכים להיות מופנים לאנשי הציבור שהגיעו לבית הזה על גבם ובתמיכתם של מעוטי יכולת, של אנשים שלא רצו את התכנית הזאת.

אחמד טיבי: הצביעו עבורכם, עבור נציגי הליכוד למשל, על מנת שהתכנית הזאת לא תוצג אבל התכנית הזאת מוצגת, ואני שומע שיש תמיכה רחבה מאוד בסיעת הליכוד בתכנית.

אחמד טיבי: אני לא בטוח שמי שבחר ב'שינוי' לא רצה את התכנית הזאת.

אחמד טיבי: לדעתי רבים שתמכו ב'שינוי' דווקא תומכים בתכנית הזאת.

אחמד טיבי: אבל רבים, אפילו מאלה שהצביעו עבור 'שינוי', מתנגדים לגזירות האלה כי הן גזירות לא צודקות שפוגעות בשכבות החלשות ביותר במדינת ישראל.

אחמד טיבי: הן עושות מהחלש חלש עוד יותר.

אחמד טיבי: נכון, אתם רוצים שאנשים מהמעמד הבינוני יעלו מדרגה ויהפכו לבעלי הון, אתם לא רוצים לפגוע במעמד הבינוני כך שיעבור לשכבות חלשות יותר.

אחמד טיבי: אבל רבותי, נציגי 'שינוי', אתם פוגעים גם בבוחרים שלכם.

אחמד טיבי: לא רק נציגי הליכוד.

אחמד טיבי: כשאמרתי שהפגיעה היא בשכבות החלשות, לעשות אותן לחלשות יותר, אני מתכוון גם לציבור שאותו אני מייצג.

אחמד טיבי: התכנית פוגעת ב-60,000 משפחות ערביות עניות, שהן 30% מ-192,000 משפחות, וגורמת להצטרפותן של 11,000 משפחות חדשות שיירדו מתחת קו העוני.

אחמד טיבי: מבין 131,000 ילדים עניים, ד"ר קדמן יודע את זה, 79,000 הם ילדים ערבים.

אחמד טיבי: לכן, הגזירות האלה הן קשות מנשוא, אי אפשר לקבל אותן.

אחמד טיבי: זאת לא פנייה סנטימנטלית אל חברי הליכוד ו'שינוי' ואל חברי הקואליציה, וגם אליך אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: אתה יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות וגם אני רוצה לשמוע את עמדתך.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים לשמוע את עמדתך על התכנית הזאת.

אחמד טיבי: אתה רואה דאגה רבה, פחד וחשש של כל הנמצאים בחדר הזה מהגזירות.

אחמד טיבי: לכן לא מספיק שחברי המפד"ל בממשלה הצביעו נגד התכנית הזאת.

אחמד טיבי: הם צריכים להצביע נגדה גם בכנסת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אהוד רצאבי: חבר הכנסת טיבי, צריך לבוא לא עם גישה שלילית אלא עם תכנית אלטרנטיבית.

אהוד רצאבי: לדעתי אם לא נמצא דבר אחר השקפים שאנחנו ראינו פה יהיו כלום לעומת מה שאנחנו נגיע אליו.

יואל שיפטן: הוצגה לנו כאן תמונה כללית.

יואל שיפטן: אני סבור שאם נמשיך בדיון כמו עד עכשיו לא תהיה שום תוצאה מעשית.

יואל שיפטן: לפני שיוצאים לרחוב יש עוד מה לעשות.

יואל שיפטן: אני חושב שכרגע אין ערך להיכנס לפרטים, וגם אין ערך עוד פעם לשכנע את המשוכנעים.

יואל שיפטן: זו לא תכנית.

יואל שיפטן: זו מגבית של רעיונות.

יואל שיפטן: כמו שאמרו כמה חברים, הוציאו את כל הפתקים אשר נאספו במשך השנים בתוך המגירות של הפקידות הבכירה של האוצר.

יואל שיפטן: אני אומר לכם מתוך הניסיון שלנו כהסתדרות גמלאים שהחזית היא הפקידות הבכירה של האוצר.

יואל שיפטן: אנחנו צריכים, לפי דעתי, לעשות דבר שלא עשו בעבר, שמספר מצומצם מהמוזמנים כאן יהווה צוות מוסכם מול הפקידות הבכירה של האוצר ושם נמשיך את הישיבה.

יואל שיפטן: באחת הפגישות הצעתי את ההצעה הזאת לשר האוצר הקודם אך הוא זלזל בה ואפילו לא הגיב.

יואל שיפטן: אני עדיין חושב שזאת דרך.

יואל שיפטן: כדי לעשות את העניין קצת תרבותי אני גם אגיד מילה יהודית.

יואל שיפטן: בתקופה מסוימת בחינוך הממלכתי מאוד אהבו את הנושא "מרועה צאן לרועה עָם": על משה רבנו, על דוד המלך, על שאול המלך.

יואל שיפטן: גם המדרש נדרש לנושא הזה שלקחו רועה צאן והפכוהו לרועה-עָם.

יואל שיפטן: הוא שואל: מה למדו רועי הצאן אשר יכול להיות מועיל כשצריך להנהיג ציבור?

יואל שיפטן: והמדרש עונה: הם למדו שיש לפחות שלוש אוכלוסיות שונות – יש ילדים, יש קשישים ויש האמצע.

יואל שיפטן: הרועה יודע שקודם כול מעלים על המרעה את הילדים ודואגים להם, אחר-כך מעלים את הקשישים ודואגים להם, ואחר-כך מטפלים במרכז.

יואל שיפטן: אנחנו ישבנו הרבה עם פקידי האוצר וראינו שזאת הבעיה, שהם אינם רואים בפרופורציה נכונה את האוכלוסיות השונות כפי שכל אחד מאיתנו מכיר את האוכלוסיה שהוא חייב לייצג, ויש לנו מה לתרום להם.

יואל שיפטן: כשבאתי לירושלים לנהל את המחלקה לחינוך, זה היה בחודש ספטמבר, מר טדי קולק שאל אותי: "ומה תעשה עם החימום בחורף?".

יואל שיפטן: אמרתי לו: "התשובה פשוטה, מה שאתה תעשה במשרדי העירייה", כי לא יתכן ולא יעלה על הדעת שבמשרדי העירייה יהיה יותר חימום מאשר בבתי-ספר.

יואל שיפטן: אני אומר את זה גם על הילדים והקשישים.

יואל שיפטן: לא יתכן ולא יעלה על הדעת שיהיה איזה סקטור בעָם אשר יקצצו לו פחות ממה שיקצצו לילדים ולגמלאים.

יואל שיפטן: על הגישה הזאת כדאי לנו בהמשך הישיבה הזאת להיאבק.

יואל שיפטן: אני מציע שמספר מצומצם של מוזמנים יפגשו עם הפקידות הבכירה של האוצר, לפני שיוצאים לרחוב.

סילביה לזוביק-טסלר: אנחנו עוסקים במספרים וגם אני רוצה להציג מספרים.

סילביה לזוביק-טסלר: בדוח מבקר המדינה האחרון צוין שילד עם צרכים מיוחדים שלומד במסגרת חינוך רגילה עולה למדינה 4,000 שקלים בשנה.

סילביה לזוביק-טסלר: ילד שלומד בחינוך המיוחד עולה למדינה 40,000 שקלים בשנה.

סילביה לזוביק-טסלר: למרות זה, אם אנחנו מסתכלים על הפרק המתייחס לחקיקה הפרטית, בעצם מרוקנים את חוק השילוב שהתקבל לאחרונה מתוכנו.

זבולון אורלב: מי יזם את החוק הזה?

סילביה לזוביק-טסלר: חוק השילוב הובל על-ידי חבר הכנסת, השר היום, זבולון אורלב.

סילביה לזוביק-טסלר: מרוקנים אותו מתוכן בצורה כזאת שילד לא יוכל להשתלב.

סילביה לזוביק-טסלר: מוציאים את הטיפולים הפרה-רפואיים, את הסייעות ואת כל יתר השירותים.

סילביה לזוביק-טסלר: ילד שלא יקבל את השירותים בשילוב בסופו של דבר יגיע לחינוך המיוחד, שם הוא יעלה למדינה הרבה יותר כסף מאשר בשילוב.

סילביה לזוביק-טסלר: זאת אומרת, זה גם לא מועיל לכלכלת ישראל.

סילביה לזוביק-טסלר: אני רוצה להסב את תשומת לבכם גם לעניין הזה.

יואב קריים: בסוף הוא יגדל, ויגדל למצוקה, ויתמך על הקצבאות.

יואב קריים: האנשים שיובילו את הפגנת הנכים ב-2020 לומדים היום בכיתה א', זה העניין.

2321: היום אנחנו מדברים על הצעת חוק של הממשלה, או על תכנית של הממשלה.

2321: אנחנו יכולים להגיד: הם שם למעלה החליטו.

2321: אם אתם חברי הכנסת לא תפעלו זה יהיה "אתם", זה יהיה הכנסת שתעשה את זה, הריבון יעשה את זה.

2321: לכן אני פונה כחבר כנסת לשעבר, כאדם שישב בחדרים האלה 15 שנים ומתחנן לפניכם, זאת יכולה להיות שעתכם היפה ביותר.

2321: תקומו ותתמודדו עם הבעיות הנוראיות שהוצגו בפניכם על-ידי מר צודקביץ', על-ידי ד"ר קדמן, מר אבי עמידור ואחרים.

2321: אל תיתנו לדברים האלה לעבור.

2321: התכנית הזאת, אני אומר לכם, היא גם קבר עניים של מדינת הרווחה במדינת ישראל וגם פשע קונסטיטוציוני.

2321: מתכננים לפגוע בזכויות קיימות שנרכשו במשך שנים, שנרכשו על-פי חוק.

2321: בפעם הראשונה במדינת ישראל הכנסת תקבל חוק שישנה זכויות בסיסיות.

2321: איזה הידרדרות תהיה בחברה, מעבר לדברים שנאמרו כאן, איזה חוסר אמון יווצר בציבור נגד הכנסת ונגד הממשלה?

2321: תחשבו גם על הדבר הזה.

2321: אני רוצה לומר דבר אחרון לחבר הכנסת אהוד רצאבי שיצא.

שאול יהלום: מר וירשובסקי, אני שואל אותך שאלה פוליטית, האם אתה פעיל ב'שינוי'?

2321: לא.

2321: אני יצאתי מ'שינוי' ב-1987, והוּצאתי ממרצ בשנת 1992.

2321: ממשלת ישראל אמרה כביכול – כפי שהתבטא גם חבר הכנסת אהוד רצאבי: מה לעשות, אין כסף, אין מאין לקחת.

2321: אני אגיד לך, חבר הכנסת אהוד רצאבי, מאין אפשר לקחת כסף.

2321: זה רק ההתחלה, רק בבירור אבל זה דוגמה למה שאפשר לעשות: פחות שישה סגני שרים, פחות חמישה שרים.

2321: אם היינו רואים שממשלת ישראל אומרת ברצינות שהמצב קשה ולכן לא צריכים להיעתר לגחמות פוליטיות של מפלגה זו או אחרת אז היה לנו קל יותר לשבת יחד ולעבד את התכנית, אבל במצב הנוכחי נהמת הלב של מר קדמן, שאומר בעצם תיקחו את התכנית הזאת כדי שהעָם יבין עם מי יש לנו עסק, היא אולי התגובה הטבעית והנכונה.

2321: אני כמובן לא מקבל את זה, לא הייתי רוצה שזה יהיה החוק.

2321: אני מתחנן בפניכם, לא רק למען העניים, המסכנים, הילדים, הנשים וכל האנשים בשכבה היותר חלשה של החברה אלא גם למען המשטר הדמוקרטי של מדינת ישראל והיותה של מדינת ישראל מדינת רווחה הומניסטית, תעשו כל דבר כדי שהתכנית הנוראה הזאת תישאר זיכרון מר, שהיא לא תהפוך למציאות.

ברכה ארג'ואני: אני יושבת-ראש הארגון לזכויות הדיור והקואליציה הארצית למשפחות חד-הוריות בישראל.

ברכה ארג'ואני: אני רוצה למחות על כך שנציג משרד האוצר קם ויצא מפה.

זבולון אורלב: יש פה עדיין נציגים בכירים של האוצר.

ברכה ארג'ואני: מר אורי יוגב הוא הממונה על התקציבים במשרד האוצר.

ברכה ארג'ואני: השאלה הגדולה ביותר שאני שואלת את עצמי אחרי ששמעתי את כל החברים שלי ואחרי ששמעתי את חברי הכנסת, בתכלס מה ייצא מהישיבה הזאת שאנחנו מקיימים היום.

ברכה ארג'ואני: אני רוצה לדעת האם בסופו של דבר אתם שיושבים בקואליציה תנסו להשפיע, לעשות לובי בתוך הקואליציה על מנת לעצור את כל התהליכים הפוגעים והקשים האלה.

ברכה ארג'ואני: אני רוצה ליידע אתכם שבמדינת ישראל יש למעלה מ-50,000 משפחות חד-הוריות, שבראש לפחות 80% מהן יש נשים עובדות.

ברכה ארג'ואני: אולי הן צריכות השלמת הכנסה אבל הן נשים שרוצות לעבוד, הן לא פרזיטיות והן לא רוצות לסחוט את המדינה.

ברכה ארג'ואני: מעבר לזה, יש למעלה מ-450,000 משפחות שזקוקות לפתרונות דיור במדינת ישראל.

ברכה ארג'ואני: אנחנו קיבלנו בחודשים האחרונים למעלה מ-1,000 פניות בנושא מצוקת הדיור, 250 צווי-פינוי של משפחות שלא יכלו לעמוד בהחזרי המשכנתה או שלא יכלו לשלם את שכר הדירה שלהן.

ברכה ארג'ואני: הייתי רוצה שגברת רלי בן-דוד תספר לכם על קבוצה של משפחות שרוצות למכור חלקים מגופן בכדי להתגבר על המצוקה הכלכלית הקשה שנקלעו אליה.

ברכה ארג'ואני: הם לא נקלעו אליה בכדִי כי הם רצו מותרות אלא רק כי הם ניסו לשרוד בכל התהליכים שמר קדמן הזכיר קודם, שכל פעם טיפין-טיפין גזרו עלינו כל מיני גזירות קשות.

ברכה ארג'ואני: אני רוצה להוכיח שהאוצר עושה בדיוק ההיפך ממה שצריך.

ברכה ארג'ואני: הוא לא מביא לנו צמיחה, הוא לא עושה כלום לטובתנו.

ברכה ארג'ואני: אם היינו יודעים שבסוף שנת 2006 באמת תהיה תקומה ויהיו שינויים מאוד גדולים אולי היינו אומרים: בסדר, זה בסך הכל עד שנת 2006.

ברכה ארג'ואני: אף אחד במדינת ישראל לא מבטיח לנו שבסוף שנת 2006 באמת יכוסה הגירעון ולא יוטלו עוד גזירות יותר קשות מזה.

ברכה ארג'ואני: מעבר לכך, בסופו של דבר מי ישלם את המחיר החברתי הכבד שכתוצאה מהמצוקה הכלכלית אנשים יתחילו לגנוב, לסחור בסמים, להתאבד ולכייס קשישים שהולכים לשוק?

ברכה ארג'ואני: נוכחתי בשבוע שעבר כמה זקנים נשדדו בשוק מחנה יהודה.

ברכה ארג'ואני: אני לא מאשימה את הכייסים, אני מאשימה את מדינת ישראל שהיא פושעת וצריך להעמיד אותה לדין.

ברכה ארג'ואני: אני פונה לכל חברי הקואליציה, תעשו את הלובי עבורנו כי אתם הקול שלנו ואתם השופר שלנו, ויש מאין להביא את הכסף.

ברכה ארג'ואני: תודה.

יהודית זוסמנוביץ': התכנית המוצעת, כפי שראינו בתרשימים למיניהם, בנתונים סטטיסטיים ומספרים לרוב שפורטו כאן בהרחבה היא תכנית רעה.

יהודית זוסמנוביץ': זאת תכנית שפוגעת בציבור הנשים.

יהודית זוסמנוביץ': אנחנו כארגוני נשים, אנחנו בנעמ"ת לא מוכנות לקבל את התכנית הזאת.

יהודית זוסמנוביץ': אוכלוסיית הרוב במדינת ישראל היא אוכלוסיית הנשים.

יהודית זוסמנוביץ': אנחנו מהוות מעל 51% מהאוכלוסיה.

יהודית זוסמנוביץ': זה גם נכון שאין בידינו הון ואין בידינו שלטון.

יהודית זוסמנוביץ': לצערנו התכנית הזאת מציגה פגיעה קשה ואנושה בציבור הנשים.

יהודית זוסמנוביץ': זאת פגיעה שאנחנו לא נוכל לקבל אותה ואיננו יכולות לחיות איתה.

יהודית זוסמנוביץ': כאשר מדברים על פיטורים והפחתת שכר במגזר הציבורי, 67% מאותו מגזר הם נשים.

יהודית זוסמנוביץ': כאשר מדברים על קיצוץ בחינוך ובבריאות, על ביטול מענקי לידה, על העלאת גיל הפנסיה – הכל חוזר ומתנקז בנו, בנשות מדינת ישראל.

יהודית זוסמנוביץ': מה רוצים הוגי התכנית הזאת ומביאיה לעשות?

יהודית זוסמנוביץ': מה אתם רוצים, ליצור פה דרוויניזם חברתי, שכל מי שחזק ויש לו ישרוד ויחיה, ומי שחלש ואין לו ימות?

יהודית זוסמנוביץ': האם לשם זה נקראה מדינת ישראל מדינת צדק, מדינה יהודית?

יהודית זוסמנוביץ': האם לשם כך הקמנו מדינה?

יהודית זוסמנוביץ': אנחנו, ציבור הנשים, קוראות לכל חברי הכנסת שנמצאים כאן וגם לשר, מר זבולון אורלב, אל תיתנו ידכם לאישור התכנית הזאת.

יהודית זוסמנוביץ': ב-7 באפריל כאשר היא תובא לקריאה ראשונה, ואחר-כך לקריאה שנייה ושלישית, הצביעו נגדה ותבטאו בכך את שאט נפשכם מאותה יהירות ושרירות-לב.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אתמול היתה לנו ישיבה במשרד ראש הממשלה, עם ראש הממשלה ועם שר האוצר.

איוב קרא: היתה לי הזכות להיות הבודד שהצביע נגד התכנית הכלכלית שהם הציגו.

איוב קרא: כאב לי לראות בתכנית הכלכלית את הפגיעה בשכבות החלשות.

איוב קרא: אני חושב שזה לא דבר שיביא את הישועה המיוחלת לכל מי שחי במדינת ישראל.

איוב קרא: מה שהרגיז אותי מאוד הוא האפליה בין הנכים, שקבעו שרק נכים נפגעי עבודה לא יקבלו קצבאות נכות.

איוב קרא: אני אגיש הסתייגות בעניין הזה כי לדעתי אי אפשר לעשות איפה ואיפה.

איוב קרא: אסור ליצור מצב שיהיה הבדל בין נכים כאלה לבין נכים אחרים.

איוב קרא: אם קבעו שלא פוגעים בנכים אז אף אחד לא צריך להיפגע, חד-משמעית.

איוב קרא: גם בנושא הקיצוץ בקצבאות הילדים יש לי בעיה קשה.

איוב קרא: אני יודע שגם שר האוצר לא שלם בתוכו עם הסוגייה הזאת.

קריאה: מסכן.

איוב קרא: אנחנו באים לפתור בעיה.

איוב קרא: לא באים לעשות פוליטיקה.

איוב קרא: אני רואה בתכנית הזאת חד-משמעית פגיעה בשכבות החלשות.

איוב קרא: יש בה הרבה דברים טובים.

איוב קרא: אני יכול לומר לכם שביטול המועצות הדתיות מבחינתי זה דגל.

איוב קרא: אני בכל אופן - יכול להיות שאנשי המפד"ל לא - מאוד שמח על כך, למשל.

קריאה: אבל תורידו גם את כל הסגנים ברשויות המקומיות.

איוב קרא: סגני ראשי ערים שמקבלים שכר מופרז, ואחרי התכנית הזאת לא תתאפשר השתוללות כזאת, גם זה דבר חשוב.

איוב קרא: אפשר למנות הרבה דברים טובים בתכנית הזאת.

איוב קרא: אבל כשקבעו שהולכים לפגוע בשכבות החלשות, אני אומר לכם פה, אני כאיש קואליציה אוביל הסתייגות בנושאים הללו.

איוב קרא: אני מעריך מאוד את עמדת המפד"ל ואת השרים של המפד"ל בממשלה, אני מקווה שימשיכו בדרכם כי לדעתי דרכם נכונה.

איוב קרא: לצורך העניין הזה, השר זבולון אורלב, אני אִתכם במפד"ל, אם תמשיכו ככה.

איוב קרא: אני מחכה לתשובה בנושא הפיטורים.

איוב קרא: מחר אנחנו ניפגש עם שר האוצר.

איוב קרא: לא חכם מצד אחד לפטר אנשים במגזר הציבורי, ומצד שני לשלוח אותם ללשכות העבודה לקבלת קצבה.

איוב קרא: לא חכם לקחת מפה ולהעביר לשם.

איוב קרא: מה עשינו בזה?

איוב קרא: מה הועילו חכמים בתקנתם?

איוב קרא: יש כמה דברים שלדעתי צריך להתאחד סביבם.

איוב קרא: אני קורא פה לחברי הכנסת ולשרים, בואו נתאחד כולנו סביב סוגיות מסוימות בהן אפשר בקריאה השנייה והשלישית להביא למפנה בחשיבה ובפעילות של הממשלה כלפי ציבור מסוים.

איוב קרא: אם נהיה ביחד, אין לי ספק, אנחנו יכולים לעצור הרבה מהדברים השליליים שיש לדעתי בתכנית הזאת.

איוב קרא: אנחנו אִתכם, בכל אופן, הנכים והאנשים החלשים והעניים, ואני מרים את הדגל הזה כאיש הקואליציה.

איוב קרא: תודה.

אתי פרץ: אדוני היושב-ראש, אני ביקשתי להתבטא.

שאול יהלום: ראיתי את כל הפתקים.

שאול יהלום: אני רוצה לתת זכות דיבור לכולם אבל אז אנחנו לא נוכל לסיים את הישיבה בזמן.

שאול יהלום: לכן התנצלתי מראש ואמרתי שאני לא אוכל לאפשר לכולם לדבר.

אתי פרץ: אני מייצגת את הקהילה הגדולה ביותר שהולכת להתמודד עם ההשלכות.

אתי פרץ: אני מבקשת שבדיון הזה תהיה לי אפשרות לומר את דבריי, ברשות היושב-ראש.

שאול יהלום: גברת פרץ, כולנו יודעים, ושמענו על מאבקך כיושבת-ראש איגוד העובדים הסוציאליים.

שאול יהלום: חלק מהאנשים שהם יושבי-ראש כמוך, וכמו נציבת זכויות לאנשים עם מוגבלות, וכמו מר גדעון בן-ישראל לצערי לא יוכלו לומר את דבריהם בישיבה הזאת.

שאול יהלום: רבותי, המצוקה נשמעה במלוא עוזה.

שאול יהלום: לפעמים גם 'כל המוסיף גורע'.

שאול יהלום: סגנית הממונה על התקציבים באוצר, אנחנו מבקשים ממך להתייחס, מעבר לדברים שאת רוצה לומר, גם לתכנית האלטרנטיבית שהוצגה כאן.

שאול יהלום: את המצוקה הנוראה את הרי רואה.

שאול יהלום: עם כל ההתקפה עליכם, אני רוצה לומר לזכותכם שהקופה אכן חסרה.

שאול יהלום: אני יודע שאפשר לבוא ולהגיד שהרפורמה תעזור לצמיחה, וששיפוי מעסיקים מיועד להקטנת האבטלה, וכל מיני דברים כאלה אבל אני חושב שאם אנחנו לוקחים על עצמנו סיכון, כמו שאתם לוקחים סיכון – אתם הרי לא בטוחים מה יהיו התוצאות – אי אפשר לקחת סיכון תוך פגיעה כל-כך קשה, כל-כך אכזרית, כל-כך נוראה בכל המרקם החברתי שמדינת ישראל יצרה עד היום.

שאול יהלום: שר הרווחה הציע כאן אלטרנטיבות, למשל ביטול שיפוי המעסיקים, או דחיית השלב הקרוב של הרפורמה בעוד שנה.

שאול יהלום: לנו יש גם הצעות נוספות, למשל הטלת מלווה על כל אזרח (כמו שפעם היה מלווה מלחמה ומלווה מרצון) שהיינו מוכנים בוודאי לשלם אותו.

קריאה: או מס על הבורסה.

שאול יהלום: יש הצעות שונות.

שאול יהלום: למרות שאנחנו מודעים להתחמקויות של העשירון והמאיון העליון וכל מיני חברות כדי לא לשלם את ביטוח הבריאות, אף על פי כן איך זה נראה כשמחזירים להם היום את התקרה, וכאן מורידים את האנשים לתחתית?

שאול יהלום: הרי אפילו מבחינה ויזואלית זה צורם.

שאול יהלום: שלא נעשה במו ידינו כזה פשע מבחינת הפער.

שאול יהלום: נותנים צ'ופר למאיון העליון וכאן אנשים נתקעים.

שאול יהלום: אני שואל האם אתם מוכנים לקיים איתנו דו-שיח בנושאים האלה כדי לחפש אלטרנטיבות לתכנית במושגיה החברתיים.

שאול יהלום: למרות מה שאמר כאן מישהו, אנחנו לא נתערב בהיבטים אחרים של התכנית.

שאול יהלום: ביטלתם מועצות דתיות?

שאול יהלום: יבוטלו, בסדר.

שאול יהלום: אנחנו נכנסים רק למובנים שהוצגו כאן, למובנים האכזריים של פגיעה במרקם החברתי.

שאול יהלום: אני מבקש לשמוע את עמדת האוצר.

יעל אנדורן: אולי רק כמה מילים הל הרקע הכלכלי לתכנית הזאת.

יעל אנדורן: המוסד לביטוח לאומי ושר הרווחה הציגו את ההשלכות של התכנית הזאת על הגופים עליהם הם מופקדים.

יעל אנדורן: אפשר להתווכח על מרכיבי התכנית אבל עצם ההצדקה בכלל לביצוע תכנית כלכלית כזאת במועד כזה של השנה, שלושה חודשים בלבד אחרי שהתקציב אושר, הוא המשך ירידה בהכנסות ממסים.

יעל אנדורן: אנחנו נמצאים במצב שהתוצר לנפש בשלוש השנים האחרונות, כולל השנה הנוכחית, ירד ב-12%.

יעל אנדורן: זאת אומרת המשק מייצר פחות.

יעל אנדורן: אפשר להתווכח ולומר שגם אם הוא מייצר פחות צריך עדיין לתת יותר אבל אני חושבת שלא ניתנה הדעת מספיק על המצב הכלכלי שהביא אותנו להציג תכנית כזאת.

קריאה: כשייצרו מקומות עבודה אז יהיו הכנסות.

יעל אנדורן: התכנית הוצעה בשל הרצון של מקבלי ההחלטות לעשות תכנית שתוציא את המשק מתוך המיתון העמוק אליו הוא הגיע, וכפי שהוזכר פה בהערת ביניים, כדי ליצור מקומות עבודה.

יעל אנדורן: הדרך לייצר מקומות עבודה היא לנסות להוציא את המשק מהמיתון ולהחזיר אותו לאפיקים של צמיחה.

יעל אנדורן: יכול להיות ויכוח איך לעשות את זה.

יעל אנדורן: הממשלה עם שר האוצר חשבו שהדרך הנכונה לעשות את זה היא הדרך שהוצגה פה.

יעל אנדורן: אפשר להתווכח עליה.

יעל אנדורן: שר הרווחה הציג את התכנית האלטרנטיבית בפני הממשלה.

יעל אנדורן: אם אתה שואל אותי אם יש מקום להידברות, אני סבורה שכן.

יעל אנדורן: אני חושבת שתמיד נכון לשמוע ולהציג אלטרנטיבות.

יעל אנדורן: כמובן שיש פה גם תפיסת עולם.

יעל אנדורן: שר הרווחה יכול להציג את תפיסת עולמו בפני שר האוצר, לבוא עם התכנית האלטרנטיבית.

יעל אנדורן: זה בהחלט משהו שיכול להישקל אצל הגורמים שמקבלים את ההחלטות.

אתי פרץ: עד יום שני הבא?

יעל אנדורן: התפיסה היא שהדרך להוציא את המשק לצמיחה לא יכולה להיות על-ידי השארת ההוצאות מתקציב המדינה ברמה שהן קיימות היום.

יעל אנדורן: יושב-ראש הוועדה שאל למה נטפלים דווקא לעובדי מדינה שבסך הכל רצו ללכת לתחום של הוראה או בריאות או כל תחום אחר בסקטור הציבורי.

יעל אנדורן: לעובדי מדינה יש משהו שאין לעובדי הסקטור הפרטי וזה ודאות לגבי המשך העסקתם.

יעל אנדורן: אם אנחנו מסתכלים מה קרה בסקטור הפרטי ---

פרחיה בן-זקן: סליחה, לפני 3 שנים זרקו אותנו מהעבודה, סגרו משרד ממשלתי במסגרת ההפרטות.

יעל אנדורן: אנחנו מדברים על 600,000 עובדי המגזר הציבורי.

יעל אנדורן: גם אם נסגר משרד ממשלתי אחד, אני בטוחה שזה היה רלוונטי ---

אתי פרץ: האם המקום לשינוי כזה הוא תכנית כלכלית?

פרחיה בן-זקן: רלוונטי לשבת שלוש וחצי שנים בבית בגלל שסגרו משרד ממשלתי?

פרחיה בן-זקן: ממש רלוונטי.

יעל אנדורן: אני חושבת שבמציאות בה הסקטור הפרטי מפחית במספר העובדים שלו ומפחית בשכר העובדים בגלל המצב הכלכלי שחלק גדול מהחברות נכנסו אליו, גם הסקטור הציבורי, לרבות העובדים שבו, צריך לתרום את חלקו, בין אם זה בהפחתת שכר או בכל דרך אחרת.

יעל אנדורן: מה לעשות, תקציב המדינה רוב-רובו הולך לתשלום שכר של עובדים, לתשלום קצבאות של המוסד לביטוח לאומי, ולשירותים כגון חינוך או בריאות.

יעל אנדורן: בסופו של דבר כל הפחתה בתקציב היא הפחתה שמביאה לירידה ברמת שירותים או לירידה בשכר או לירידה אצל מקבלי קצבאות.

יעל אנדורן: אני עוד לא מצאתי דרך לרבֵעַ את המעגל הזה ולהגיד: בסדר, בואו נמצא מקום אחר.

יעל אנדורן: לשאלתך, אני אומרת פה, ואני מוכנה להעביר את זה גם לשר שטרית ולשר האוצר, יש מקום לשמוע, לדבר ולנסות לראות אם אפשר להגיע להסכמות.

שאול יהלום: רבותי, אני אסכם את הישיבה.

שאול יהלום: אני רוצה לומר, מאוד חשוב מה יהיה בזירת הכנסת על כל השלכותיה.

שאול יהלום: לאופוזיציה קל יותר, לקואליציה קשה יותר.

שאול יהלום: אנחנו נצטרך יחד למצוא פתרונות עד כמה שאפשר לעניין.

שאול יהלום: אני רוצה לומר לכל נציגי הארגונים, לעניות דעתי אין כאן אדם אחד – ואני מתכוון בוודאי לחברי הכנסת – שלא הושפע מהישיבה הזאת.

שאול יהלום: אני יכול להעיד על עצמי.

שאול יהלום: זאת ישיבה שנחרתה עמוק ברגשות כל אחד ואחד מאיתנו.

שאול יהלום: אין לי ספק שהיא צריכה להשפיע גם על מה שיהיה בשבוע הבא בכנסת.

שאול יהלום: הצעת הסיכום שאני מביא היא כדלקמן: 1) הוועדה רשמה לפניה את ההשלכות החברתיות החמורות של תכנית ההבראה הכלכלית.

שאול יהלום: 2) הוועדה קובעת כי ההשלכות החברתיות משמען הרס אידיאולוגי ומעשי של מדינת הרווחה ופגיעה אנושה בשכבות החלשות, הגדלת הפער החברתי, הגדלה משמעותית של משפחות שיחיו מתחת קו העוני.

שאול יהלום: התכנית תוריד מתחת קו העוני, על-פי תחשיבי משרד הרווחה והמוסד לביטוח לאומי שהוצגו כאן, כל משפחה חמישית, כל נפש רביעית וכל ילד שלישי במדינה, עובדות שאין הדעת של חברי הכנסת וחברי הוועדה סובלתן.

שאול יהלום: 3) הוועדה קובעת, מנקודת מבט של הצדק החברתי, כי יש לאמץ תכנית חליפית לתכנית הממשלה שתהיה מבוססת על דחיית הטבות לעשירון העליון, מחד גיסא, וביטול הקיצוץ בשירותי הרווחה וקצבאות הביטוח הלאומי, מאידך גיסא.

שאול יהלום: 4) הוועדה קובעת כי החקיקה החברתית הכלולה בתכנית תיעשה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שאול יהלום: זאת הצעתי לסיכום.

שאול יהלום: אני נועל את הישיבה.

שאול יהלום: תודה רבה.