ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 9, 2003-03-25 08:30

חברי הוועדה: אריה אלדד נסים דהן אילנה כהן משה כחלון

מוזמנים: עיריית וגנר עו"ס, "אנוש" נעמה לרנר "בזכות" יורם יהה וקשלק יו"ר עמותת מה"ס דוד כהאן אש"ל רמי לוי פורום הורים לילדים נכים אוגניה ישראל מנהל הגמלאות, המוסד לביטוח לאומי יואב קריים מטה המאבק של ארגוני הנכים אריה כהן מטה המאבק של ארגוני הנכים אהרון שכטר מטה המאבק של ארגוני הנכים אתי פרץ מטה המאבק של ארגוני הנכים יעקב ברקאי משרד האוצר שרון גמבשו משרד האוצר דויד גידרון ר' ענף התנהגות, משרד הביטחון איציק רז ר' היחידה לשירותי מינהל, משרד הביטחון בלה בן גרשון ממונה על התנהגות האוכלוסייה, משרד הבריאות ניצה ננר סגנית מנהלת האגף לחינוך מיוחד מרים בר-גיורא מנהלת השרות לזקן, משרד העבודה והרווחה בני ברונר כ"א בשעת חירום, משרד העבודה והרווחה אורנה יוגב מפקחת ארצית על המעונות, משרד העבודה והרווחה אהובה לוי מנהלת האגף לטיפול במפגר, משרד העבודה והרווחה ד"ר דינה פלדמן נציבת נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות שרה כהן משרד הקליטה

קצרנית: היערכות לשעת חירום של אנשים עם מוגבלות

שאול יהלום: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

שאול יהלום: אנחנו דנים בהיערכות לשעת חירום של אנשים שיש להם איזו שהיא מגבלה.

שאול יהלום: אני מציע שד"ר פלדמן תהיה הראשונה לפתוח.

דינה פלדמן: מי שצריך לפתוח זה דווקא פיקוד העורף, כי הנושא של היערכות לשעת חירום הוא לא באחריות הנציבות אלא באחריות פיקוד העורף.

דינה פלדמן: מאחר ודויד גידרון, אנחנו ועוד רבים עבדנו כמו צוות, אני מניחה שיהיה מוסכם על כולם שאני אתן איזו שהיא סקירה.

דינה פלדמן: הנושא של ההיערכות לשעת חירום נכלל בהצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שעבר בקריאה ראשונה.

דינה פלדמן: שם מדובר על כך שאדם עם מוגבלות זכאי לכלל השירותים הניתנים לציבור בשעת חירום, לרבות נגישות למקלטים, קבלת מידע וקבלתם של אמצעי הגנה שניתנים לכלל הציבור.

דינה פלדמן: הנושא של נגישות למקלטים הוא לא דבר שאפשר להיערך אליו במהירות.

דינה פלדמן: צריך להגיע למקלטים תוך 3 דקות.

דינה פלדמן: הדבר הוא כמעט בלתי ראלי, ולכן ההיערכות צריכה להיעשות בדרך אחרת.

דינה פלדמן: הנחנו לנושא הזה כרגע.

דינה פלדמן: זאת עבודת מטה שנצטרך לעשות בצורה הרבה יותר רצינית.

דינה פלדמן: הנושא השני הוא אמצעי הגנה.

דינה פלדמן: לשמחתי הרבה, פיקוד העורף נמצא בתהליך הולך ומתקדם.

דינה פלדמן: תוך כדי תנועה הוא לקח על עצמו לעשות עבודה רצינית ביותר, כדי לאפשר לאנשים עם מוגבלויות מסוגים שונים לקבל אמצעי הגנה מיוחדים, כדוגמה של ערכות מגן מיוחדות, כדוגמה של היערכות לחדרים כשאין אפשרות לערכות מגן.

דינה פלדמן: אולי דיויד ירצה לתאר מאוחר יותר את כל ההיערכות שלהם, שהיא מרשימה בצורה בלתי רגילה.

דינה פלדמן: הלוואי שהרבה מערכות בשעת רגיעה היו נערכות כמו שפיקוד העורף נערך.

דינה פלדמן: אין לי שום צל של ספק שגם בעזרת החוק שיעבור פיקוד העורף יקח את האחריות כך שהנציבות והגורמים האחרים לא יצטרכו להוביל את הנושא.

דינה פלדמן: אלוף פיקוד העורף הקים פורום מיוחד לטיפול באנשים מאוכלוסיות מיוחדות.

דינה פלדמן: היתה עבודת מטה רצינית ביותר, שהתייחסה להיערכות לשעת חירום במוסדות ואצל אנשים בקהילה.

דינה פלדמן: הנציבות נכנסה לפעולה בהקשר של אנשים שחיים בקהילה, לא בהקשר של מוסדות.

דינה פלדמן: הרושם היה שההיערכות במוסדות היא רצינית ביותר ואין צורך להתערב.

דינה פלדמן: העיקרון שלנו אומר שלא נכנסים למקום שבו לוקחים אחריות אלה שצריכים.

דינה פלדמן: הנושא שנראה לנו שיש לגביו בעיה רצינית זה הנושא של המידע.

דינה פלדמן: היו פניות אלינו לגבי מה עושים, איך עושים ואיך נערכים.

דינה פלדמן: אנחנו, יחד עם פיקוד העורף ויחד עם משרדי הממשלה השונים, הלכנו על 3 אלמנטים כדי שהמידע יהיה נגיש.

דינה פלדמן: נתנו הבטחה שיהיו מרכזי מידע יעודיים לאנשים עם מוגבלויות.

דינה פלדמן: אני מפנה את תשומת ליבכם לחוברת בעברית.

דינה פלדמן: בעמוד האחרון יש רשימה של כל מרכזי המידע.

דינה פלדמן: יש מרכזי מידע רגילים, שגם שם אפשר לקבל מידע בנושא של היערכות של אנשים עם מוגבלות, ויש מרכזי מידע יעודיים.

דינה פלדמן: יש עבודה בלתי רגילה בנושא של המתנדבים.

דינה פלדמן: יש גם חומרים באתרי האינטרנט.

שאול יהלום: הנציבות ניסתה לטלפן?

דינה פלדמן: לא רק אנחנו, גם האירגונים.

דינה פלדמן: היתה תלונה בשלב מסויים על איזה שהוא מוקד מידע שעוסק בנושא מסויים.

דינה פלדמן: ביקשנו מפיקוד העורף להיכנס לתמונה ולעשות הכשרה.

דינה פלדמן: בסך הכל העסק הזה עובד.

דינה פלדמן: לשמחתי הרבה הוא עובד הרבה מעבר לציפיות.

דינה פלדמן: אריה יספר על ההתארגנות של המתנדבים, שהיא יותר חשובה מאשר המידע עצמו.

דינה פלדמן: היו מרכזים שהיה אפשר לקבל בהם הדרכה מיוחדת לאנשים בעלי מוגבלויות מכל הסוגים.

דינה פלדמן: הנושא של מרכזי המידע והסיוע עומד במבחן בצורה מאוד יפה.

דינה פלדמן: כל הפניות שהפניתי טופלו במהירות עצומה.

דינה פלדמן: נושא נוסף ששיתפנו לגביו פעולה עם גורמים אחרים זה הנושא של ההכשרה של המוקדנים והמתנדבים.

דינה פלדמן: כאן עשינו 3 הכשרות מאוד גדולות.

דינה פלדמן: זאת בעצם היתה תוספת למה שפיקוד העורף עושה בצורה בלתי רגילה.

דינה פלדמן: כמעט אני יכולה לבוא ולומר שיותר משהעגל רוצה לינוק הפרה רוצה להניק.

דינה פלדמן: פיקוד העורף היה מוכן ללכת לכל מקום שהסכימו לקבל אותו.

דינה פלדמן: דבר נוסף שעשינו הוא הפקת איגרת בעברית, ברוסית, בספרדית, בצרפתית, בערבית, באנגלית ובאמהרית.

דינה פלדמן: האיגרת הזאת הופצה ב-250 אלף עותקים.

דינה פלדמן: האיגרת לא רק הופצה באלפים רבים במסגרות השיקום, במוקדים העירוניים ובמערכות שתומכות, אלא בדיוור ישיר לבתים של האנשים.

דינה פלדמן: אני מוכרחה לציין את המוסד לביטוח לאומי, ששיתף איתנו פעולה בצורה מהירה ביותר.

דינה פלדמן: הוא העביר לגורמים המדוורים שלו את הרשימות.

דינה פלדמן: החומר עבר לבתים תוך ימים ספורים.

דינה פלדמן: כ-120 אלף איש, בהם נכים כללים, נכי פעולות איבה, נכי פעולות עבודה קיבלו את האיגרת בדיוור ישיר.

שאול יהלום: 120 אלף בעברית?

דינה פלדמן: כן.

שאול יהלום: האם הביטוח הלאומי העביר גם דיוור בשפות אחרות?

דינה פלדמן: הביטוח הלאומי לא עסק בדיוור.

דינה פלדמן: מי שעסק בדיוור זה אנחנו.

דינה פלדמן: הביטוח הלאומי נתן לנו את הרשימות.

שאול יהלום: הרשימות הן לא לפי שפות?

דינה פלדמן: הרשימות אין לא לפי שפות.

דינה פלדמן: העברנו לכולם את האיגרות בעברית.

דינה פלדמן: בנוסף לאיגרות בעברית, חולקו איגרות לכל הגורמים הרלוונטיים בשפות אחרות.

דינה פלדמן: חוץ מהאיגרות בעברית דוורו גם כ-30 אלף קלטות לעיוורים.

דינה פלדמן: הפקנו גם איגרת בכתב ברייל.

דינה פלדמן: קיבלתי תגובות בנושא הזה.

דינה פלדמן: אני מוכרחה להגיד שמרבית התגובות היו של תודה.

דינה פלדמן: היו כמה אנשים שאמרו לי "תשמעי, גברתי הנציבה, לא מפחידה אותנו מתקפת טילים עיראקית, מפחידה אותנו מתקפת הטילים של ממשלת ישראל".

שאול יהלום: יכול להיות שאחרי שתיגמר המערכה כדאי יהיה לפנות לכל ה-120 אלף האלה ולשאול אותם אם הם היו רוצים רק בשפה מסויימת, כי יכול להיות ש-10% מהם לא הבינו מה רצו מהם.

דינה פלדמן: אין לי שום גישה למאגרי המידע האלה.

דינה פלדמן: אין לי שום אפשרות לעשות מעקב.

דינה פלדמן: אני צריכה לקבל אישור מחודש.

דינה פלדמן: אני מאוד אשמח אם תצא מכאן המלצה בנושא הזה, שתאפשר לי לטפל בעניין.

שאול יהלום: אנחנו מבקשים מהביטוח הלאומי לתת את הכלים, כדי שנוכל לעשות דיפרנציציה לפי שפות.

דיויד גידרון: כמו שאמרה הנציבה, חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות כולל בתוכו חלק שמתייחס לחירום.

דיויד גידרון: הצעת החוק עוד לא נכנסה לתוקף, היא רק עברה קריאה ראשונה.

דיויד גידרון: אלוף פיקוד העורף שנכנס לתפקיד לפני שנה וחצי גרס שצריך לראות את החוק כאילו הוא כבר נכנס לתוקף.

דיויד גידרון: הנחת העבודה היא שחבילת המיגון שמגיעה לכל אזרח מגיעה גם לאדם בעל צרכים מיוחדים.

דיויד גידרון: זאת הנחת העבודה שמלווה אותנו במשך השנה הזאת.

דיויד גידרון: הגופים והמשרדים עבדו יחד כדי לנסות ולתת מענה מקיף ושלם לאוכלוסייה.

דיויד גידרון: חבילת המיגון כוללת כמה מרכיבים.

דיויד גידרון: יש לגבי כל אחד מהמרכיבים האלה אוכלוסייה שיש לה קושי.

דיויד גידרון: נתחיל עם הצפירה.

דיויד גידרון: האוכלוסייה שיש לה קושי בנושא הזה היא אוכלוסיית החרשים וכבדי השמיעה.

דיויד גידרון: במשך השנה האחרונה חולקו 3000 זימוניות לאנשים חרשים וכבדי שמיעה.

דיויד גידרון: בתוך פיקוד העורף יש מוקד שמוציא הודעות לכל האוכלוסייה הזאת בזמן אמת.

נסים דהן: מה עושה זימונית?

דויד גידרון: היא רוטטת.

נסים דהן: יותר קל שתהיה מנורה אדומה.

דויד גידרון: זה לא רק ההודעה עצמה, זה כל ההודעות שקיימות לגבי האוכלוסייה הרגילה שמנוסחות להודעה שנכנסת לזימונית.

דויד גידרון: זה כולל גם את ההנחיות שיצאו במשך השבוע וחצי האחרונים, כמו להכין את החדרים האטומים או לפתוח את הערכות.

שאול יהלום: איך אדם כבד שמיעה יודע מהעניין?

דויד גידרון: הוא יודע דרך האירגונים עצמם.

דויד גידרון: הפרוייקט הזה הוא בשיתוף הסוכנות, פיקוד העורף ואח"א.

דויד גידרון: אח"א הוציאה את האיגרות לאוכלוסייה עצמה.

דויד גידרון: היו גם מספר הודעות בכלי התקשורת הכתובה והאלקטרונית.

דויד גידרון: היו גם פניות של עובדים במשרדי הרווחה ברשות המקומית לאותה אוכלוסייה.

נסים דהן: בזמנו עשינו כך שכל כבדי השמיעה יקבלו מכשיר פקס.

נסים דהן: משרד העבודה והרווחה השתתף במימון של זה.

נסים דהן: למה שלא תשלחו להם פקסים?

נסים דהן: בלחיצה אחת על כפתור אתה שולח עשרת אלפים פקסים.

דינה פלדמן: הערוץ של הפקס הוא ערוץ טוב.

דינה פלדמן: כבדי השמיעה והחרשים משתמשים בכל מקום בביפרים.

דינה פלדמן: המגמה היא להעביר את המסרים דרך האמצעים הטבעיים, לא דרך האמצעים מיוחדים שבהם אנשים משתמשים.

נסים דהן: והם משתמשים בביפרים?

דינה פלדמן: הבעיה היחידה היא שההודעות היו רק בעברית וכבדי השמיעה דוברי השפה הרוסית לא התעניינו בזה.

דינה פלדמן: זה נושא שאני אשמח לשמוע עליו מפיקוד העורף.

שרה כהן: ההודעות בביפרים מגיעות בשפה העברית בלבד.

שרה כהן: המשרד שלנו שותף בעניין הזה עם פיקוד העורף.

שרה כהן: חשבנו על וריאציות אחרות של מספרים, אבל זה עדיין לא קודם.

שרה כהן: יש כ-1000 עולים חרשים.

שרה כהן: אם הם קיבלו את הזימוניות, אז למעט הרטט אין לזה שום משמעות עבורם.

שאול יהלום: אנחנו מבקשים שתבדקו איך אפשר לגבי הזימוניות שזה יהיה יותר משפה אחת.

שאול יהלום: אנחנו גם מבקשים שתבדקו את הצעתו של חבר הכנסת דהן לגבי השימוש בפקסים.

שאול יהלום: שני הדברים האלה לא סותרים.

שאול יהלום: יכולים להיות בתוך משפחה שני כבדי שמיעה, שרק אחד מהם מצוייד בביפר.

שאול יהלום: ההודעות יכולות להיות מוכנות מראש בשפות שונות.

נעמה לרנר: הרבה מהאנשים המבוגרים החרשים לא יודעים קרוא וכתוב.

נעמה לרנר: צריך לחשוב על איזו שהיא אפשרות של קודים או משהו אחר כדי לתת להם מענה.

נעמה לרנר: הרבה מהם לא יכולים להשתמש בביפרים האלה.

נעמה לרנר: מדובר באוכלוסייה גדולה.

שאול יהלום: הם לא יודעים קרוא וכתוב משום שהם לא למדו.

נסים דהן: איך מתקשרים איתם?

נעמה לרנר: בשפת הסימנים בלבד.

אהרון שכטר: יש גם בעיה בשפת הסימנים, כי לכל שפה יש את שפת הסימנים שלה.

שאול יהלום: יכול להיות שבפקס זה יכול להיות מאוייר.

דינה פלדמן: יש שפת סימנים כתובה.

שאול יהלום: אפשר גם להראות טיל נופל.

שאול יהלום: עצם זה שהוא מקבל את הזמזם זה כבר אומר לו שיש בעיה.

דויד גידרון: ייבדק הנושא של הפקס.

דויד גידרון: בתוך מרכז המידע של פיקוד העורף יש מספר פקסים שמיועדים לנושא של החרשים.

דויד גידרון: הנושא השני הוא הנושא של ערכות המגן האישיות.

דויד גידרון: זה אולי הנושא הרגיש ביותר.

דויד גידרון: ממה שלמדנו ממלחמת המפרץ, היו אוכלוסיות שונות שבזמן אזעקה לא יכלו לחבוש את המסכה בגלל בעיות פיזיות או שכליות.

דויד גידרון: בשנה האחרונה פותחה מסיכת הקיסר, שזה ברדס למבוגר.

דויד גידרון: הדבר הזה פותח ביחד עם אקי"ם ואלו"ט.

דויד גידרון: אלה השותפים שליוו אותנו באפיון מסכה אישית לאוכלוסייה המוגבלת.

דויד גידרון: המסכה הזאת נותנת מענה לאוכלוסייה שעד עכשיו לא יכלה לחבוש מסכות אחרות.

דויד גידרון: אי אפשר להגיד שזה נותן פתרון של 100% לאוכלוסייה האוטיסטית או לאוכלוסייה עם הפיגור השכלי.

דויד גידרון: ב-3 השבועות האחרונים אנחנו עושים הרבה מאוד תרגולים במוסדות עם המסכות.

דויד גידרון: אנחנו רואים הרבה מאוד אנשים שאף אחד מהם לא חלם לחבוש מסכה ועכשיו הם כן חובשים.

דויד גידרון: אנחנו גם נתקלים באנשים שאת המסכה הזאת הם לא מצליחים לחבוש.

נסים דהן: יש אלטרנטיבות?

דויד גידרון: מרחב מוגן.

שאול יהלום: הסיבה העיקרית היא נפשית?

דיויד גידרון: לאו דווקא.

דיויד גידרון: זה יכול להיות עיוות פיזי, נפשי או שכלי.

דיויד גידרון: זה גם יכול להיות שילוב של כל אלה.

דיויד גידרון: אדם עם פיגור שכלי קל או בינוני יקבל מסכה עם מפוח.

דיויד גידרון: אדם עם פיגור שכלי קשה יקבל את מערכת הקיסר.

נסים דהן: איך אנשים זכאים לערכה המיוחדת הזאת?

נסים דהן: הם צריכים אישור רופא, או שזאת ועדה בצבא שצריכה לאשר?

דויד גידרון: יש ועדה של רופאים שנותנת מסכות מיוחדות.

נסים דהן: זאת אומרת שזה לא מספיק שרופא המשפחה או הרופא המקצועי יאשר והצבא יבדוק את זה בדרכים שלו.

דויד גידרון: הוא יבדוק את זה בירוקרטית, לא רפואית.

נסים דהן: לפי הסיפורים שאני שומע, לוקח שבועות עד שהאנשים מקבלים את הערכה המיוחדת, זאת למרות שיש את כל האישורים.

דויד גידרון: זה לוקח 4 ימים.

דויד גידרון: אני לא מדבר על אדם שיש לו אסטמה, שאז הוא צריך בדיקה של הרופאים שלנו.

דויד גידרון: אדם שהוא אוטיסט או עם פיגור שכלי שולח ביחד עם הבקשה שלו את האבחון של הוועדה, הוא לא נבדק על ידי רופא.

נסים דהן: מה עם אנשים שנמצאים בתוך תהליך של אבחון?

דויד גידרון: הם צריכים בדיקה של רופא.

דויד גידרון: בכל הנושא של הערכות המיוחדות אנחנו נוהגים כבית הלל.

אריה כהן: כמה ערכות כאלה סיפקו עד עכשיו?

דויד גידרון: עד עכשיו חילקו משהו כמו 15 אלף.

דויד גידרון: הסיפור יותר קל במוסדות.

דויד גידרון: יש לנו קושי גדול יותר בקהילה.

דויד גידרון: כאחד שמרכז את הנושא הזה, אני מתוסכל מזה שאנחנו לא מצליחים להביא את כל מי שהיינו רוצים להביא.

דויד גידרון: הראייה היא שיש ערכות שנמצאות במחסנים ולא אצל האוכלוסייה.

דויד גידרון: יוצאי דופן בנושא הזה אלה אנשים שמונשמים.

דויד גידרון: יש את מונשמי הגרון, שחילקנו להם מסכה שהיא לא קיסר אלא סופר קיסר, כלומר מכסה חלק גדול יותר של הגוף.

דויד גידרון: בשלושת החודשים האחרונים חילקנו כ-800 ערכות מהסוג הזה.

דויד גידרון: למונשמים בקהילה חולק מן אוהל חמצן.

דויד גידרון: במוסדות עצמם חילקנו מסננים שאפשר להלביש על המכשיר עצמו.

שאול יהלום: מי המציא את זה?

שאול יהלום: מי עובד על הדברים האלה?

דיויד גידרון: זה פותח על ידי מערך הרפואה בצה"ל.

שאול יהלום: זאת אומרת שיש במערך הרפואה של צה"ל אנשים מיוחדים.

שאול יהלום: .

דויד גידרון: במקרה הזה בבית החולים תל-השומר יש מכון שמפתח אמצעים מיוחדים לאנשים נזקקים.

נסים דהן: לא מדובר באינטובציה, מדובר רק בנשימה דרך האף שאז אתה יכול לשים מסנן.

שאול יהלום: למה אין שולחן מרכזי בפיקוד העורף שתפקידו למצוא פתרונות לבעיות לא שגרתיות?

דויד גידרון: אין בפיקוד עורף, אלא אצל קצין רפואה ראשי.

דויד גידרון: יש גוף קטן שמפתח את המוצרים.

דינה פלדמן: מלבד הפיתוח העקרוני יש את ההתאמות האישיות.

דינה פלדמן: יש מאות מתנדבים שמתעסקים בהיבטים הטכניים האישיים של התאמת המסכות.

דויד גידרון: נושא נוסף זה עניין של מיגון קולקטיבי.

דויד גידרון: המפגש עם הנציבה היה סביב נושא המקלטים.

דויד גידרון: כל המקלטים שנבנים ב-5 השנים האחרונות הם מקלטים עיליים, אין דבר כזה מקלט תחתי.

דויד גידרון: כל המקלטים העיליים שנבנים נבנים עם פתח רחב מספיק כדי שכל כיסא גלגלים יוכל להיכנס דרכו.

דויד גידרון: יחד עם זה צריך לזכור שיש מאות מקלטים ישנים, שלא כולם מותאמים לאוכלוסיות מיוחדות.

דויד גידרון: המקלט, כמו שהוא היום, הוא פתרון למעט מאוד אוכלוסיות.

שאול יהלום: בשעת חירום רגילה המקלט הוא אחד הדברים הכי חשובים בהתגוננות.

שאול יהלום: האם יש לכם איזה שהוא פתרון לגבי מקלטים שצריך לרדת אליהם במדרגות?

דינה פלדמן: זאת בעיה לאומית שנתקעת בתפר שבין הרשויות המקומיות לגורמי משרד הפנים ולגורמי פיקוד העורף.

דינה פלדמן: אני מציעה שנתחיל לטפל בנושא הזה.

שאול יהלום: תואילי, מנהלת הוועדה, לרשום שצריך לעסוק, ללא קשר לשעת חירום, בנושא המקלטים לאנשים עם מוגבלות.

דויד גידרון: פתרון לאוכלוסייה הזאת זה רק מערכת סינון.

דויד גידרון: כרגע, בתקנות של משרד העבודה, אין חובה לאף מוסד לשים מערכת סינון.

דויד גידרון: בחלק ממוסדות הבריאות יש חובה להכניס מערכות סינון.

דויד גידרון: כרגע מתבצעת התקנת מערכות במוסדות פסיכאטריים, גריאטריים ופיגור שכלי.

דויד גידרון: על סמך התשובות שהגיעו דרך הג'וינט, חלק מהם יצליחו לממש את ההתקנה לפני שיקרה משהו, וחלק יצליחו בטווח יותר ארוך.

דויד גידרון: זה קורה בגלל שאין תקנה שמחייבת מוסד שיש בו אוכלוסייה בעלת צרכים מיוחדים להתקין מערכות סינון.

נסים דהן: מערכות הסינון יספיקו?

דויד גידרון: בטח.

דויד גידרון: אדם שנכנס לחדר שמותקנת בו מערכת סינון לא צריך מסכה.

נסים דהן: הבעיה באוכלוסייה הזאת היא שלא כולם נכנסים בבת-אחת ויוצאים בבת-אחת.

נסים דהן: אנשים מוגבלים הם לא כאלה ממושמעים שהם נכנסים בבת-אחת ויוצאים בבת-אחת.

דינה פלדמן: למזלנו.

דינה פלדמן: לכל אחד יש את הרצון שלו.

אהובה לוי: זה יקח הרבה יותר מ-3 דקות להכניס את האנשים.

דויד גידרון: בבית חולים אחד, לדוגמה, הכניסו את כל מי שהגיע ב-3 דקות, כאשר את המאחרים הכניסו לחדר אחר שהכינו.

דינה פלדמן: המסנן זה הסידור הגלובאלי שהלכו עליו.

דינה פלדמן: היו אנשים שפנו לנציבות ואמרו שהם רכשו מסננים באופן פרטי, בעלות של 1500 דולר לערכה.

דינה פלדמן: צריך גם לדעת שיש אנשים עם מוגבלות שמסודרים דרך רכישה אישית של הציוד.

שאול יהלום: העשירים תמיד מסתדרים.

אהובה לוי: ההמתנה להתקנה של המסננים מגיעה ל3,4 חודשים.

אהובה לוי: זה בגלל הלחץ.

רמי לוי: אני רוצה להודות לפיקוד העורף ולכל הגורמים על כך שהם עושים מאמצים אדירים.

רמי לוי: זה באמת מחמם את הלב.

רמי לוי: בימים האחרונים התקשרו אלי מהנהלת בית הספר ואמרו לי שהילדה שלי, שיש לה נכות קוגניטיבית ופיזית, מסרבת בתוקף לחבוש מסכה והם יאלצו לשלוח אותה הביתה.

רמי לוי: אם ישלחו את הילדה שלי הביתה, אני לא אוכל להמשיך לעבוד, אני אצטרך להיות איתה בבית.

רמי לוי: הייתי מבקש מפיקוד העורף לתת איזו שהיא הקלה כך שאפשר יהיה להסתפק במרחב מוגן.

שאול יהלום: הגברת ננר, כמה מקרים כאלה יש?

ניצה ננר: אנחנו, בעקבות התרגיל הארצי, הפקנו את הלקחים.

ניצה ננר: היו כמה בעיות.

ניצה ננר: אחת הבעיות היא של בתי ספר ללא מקלטים וללא מרחבים מוגנים.

ניצה ננר: יש בתי ספר שלא ניתן לאטום אותם בגלל מבנים ישנים.

ניצה ננר: בעיה אחרת היא של ילדים שלא מוכנים לחבוש את המסכות.

שאול יהלום: האם יש לך את המספרים?

ניצה ננר: לא.

שאול יהלום: האם מדובר במאות מקרים או בעשרות?

ניצה ננר: בעשרות.

ניצה ננר: אנחנו, יחד עם פיקוד העורף, חילקנו מסכות לבתי הספר כדי לתרגל את הילדים.

שאול יהלום: 10 מסכות תקינות?

ניצה ננר: רק לצורך תרגול.

שאול יהלום: תרגול אפשר גם בלא טובות.

דויד גידרון: טובות לתרגול בלבד.

ניצה ננר: אי אפשר להגיד שיש הצלחה של 100%, כי יש תלמידים שמסרבים בתוקף לחבוש את המסכה.

ניצה ננר: אם יש את המרחב המוגן הם נכנסים לתוכו, אבל אם אין את המרחב המוגן והילדים לא מוכנים לחבוש את המסכה, אנחנו מבקשים אישור מההורים על כך שלא ניתן לחבוש לילד את המסכה.

יואב קריים: האם יש תגבור של כוח האדם בבתי הספר של החינוך המיוחד?

יואב קריים: רוב הילדים צריכים עזרה בחבישת המסכות.

שאול יהלום: אני מבין שפיקוד העורף לא מוכן שיהיו ילדים בלי מסכות בבתי הספר, ואז הוא דורש לשלוח אותם הביתה.

שאול יהלום: משרד החינוך אומר שאם זה ידוע להורים והם לוקחים על עצמם אחריות אין שום בעיה.

שאול יהלום: אתם מסכימים לזה?

דויד גידרון: מקובל עלינו מה שמשרד החינוך קובע.

שאול יהלום: מר לוי, תודיע למנהל בית הספר שבוועדת עבודה דווח על ידי סגן ראש האגף לחינוך מיוחד, הגברת ניצה ננר, שבמקרים כאלה אם ההורים כותבים מכתב שזה על אחריותם הילדים לא יישלחו לבתיהם.

שאול יהלום: אני חושב שאם קורה מקרה חירום צריך לחבוש לילדים את המסכות אפילו בניגוד לרצונם.

ניצה ננר: במחוזות תל-אביב, המרכז וחיפה התחילו בהתקנת מערכות סינון.

ניצה ננר: הועברו כ-8 מיליון ₪ לרשויות המקומיות.

שאול יהלום: לבתי ספר של החינוך המיוחד?

ניצה ננר: שיש בהם מקלט אטום.

שאול יהלום: מה הסיבה שהתקציב לא ניתן בכל המחוזות?

ניצה ננר: זה ניתן קודם למחוזות המאויימים.

שאול יהלום: אין בנושא הזה את ההתיישבות?

ניצה ננר: הם נכללים במחוזות.

שאול יהלום: פעם גילו שאנשים מסרבים לחגור חגורת בטיחות מכל מיני סיבות פסיכולוגיות, ואז מצאו פטנט שעשו אותה צבעונית ולא שחורה.

שאול יהלום: זה עזר.

שאול יהלום: יכול להיות שאם פסיכולוג היה מוצא כמה דברים כדי שהאוטיסט יהיה מוכן לחבוש את המסכה, הוא בסופו של דבר היה מסכים.

דויד גידרון: בסך הכל הקיסר עונה על הצרכים של האוכלוסיה הזאת, שאף פעם לא חלמנו שתסכים לחבוש מסכה.

דויד גידרון: לגבי העיוורים יש את הבעיה של החומר הכתוב.

נסים דהן: מה לגבי כלבי הנחייה של העיוורים?

דינה פלדמן: העברנו הנחיות לגבי כלבי נחייה.

דינה פלדמן: פנה אלי אירגון בעלי כלבי נחייה.

דינה פלדמן: העברתי לו את כל החומרים.

דינה פלדמן: הוא הביע שביעות רצון מההנחיות שהוא קיבל.

נסים דהן: מה ההנחיות?

דויד גידרון: לעומת בעלי חיים אחרים, שאי אפשר לחייב אנשים במקלט ציבורי להסכים שהם ייכנסו, נקבע חד-משמעית שכלב נחייה יכול להיכנס לכל מקלט.

דויד גידרון: כלבי נחייה גם קיבלו מזרקי אטרופין מיוחדים.

שאול יהלום: ומה לגבי מסכה?

דויד גידרון: אין אפשרות.

דינה פלדמן: מדובר בכ-500, 600 כלבי נחייה.

דינה פלדמן: האיגוד שלהם היה שבע רצון מהסיפור.

דינה פלדמן: זה עדין לא עמד, לשמחתנו, במבחן.

נסים דהן: האם ההודעה לציבור העיוורים היא באותה שיטה כמו לשאר האוכלוסייה?

דינה פלדמן: שלחנו לעיוורים קלטות.

דינה פלדמן: לכל אלה שקוראים כתב ברייל נשלחה חוברת.

נסים דהן: ומה בנוגע לבני המשפחה שמלווים את אותו עיוור?

דינה פלדמן: בהשתלמות שעשינו היו אנשים עם מוגבלות ראיה ואנשים עיוורים.

דינה פלדמן: הסתבר לנו שדי בקלות הם יכולים להסתדר עם המסכה בעצמם.

נסים דהן: האם יש שיתוף פעולה עם מועדונים לעיוורים, עם מועדונים לחרשים?

דויד גידרון: לפני שבועיים הם עברו הדרכות מיוחדות.

דויד גידרון: הדבר היחיד שמיוחד זה מזרק האטרופין, שנבנה כך שהוא יהיה מצד אחד מחוספס ומצד אחר חלק.

דויד גידרון: בזמן האירוע עצמו יש הודעה בביפר.

דויד גידרון: כרגע אנחנו ביחד עם משרד התחבורה בודקים את הנושא של הכתוביות בערוץ 9, כדי שגם החרשים הרוסים יוכלו לקבל את ההנחיות בזמן אמת.

נסים דהן: באיזה שפות הכתוביות?

דויד גידרון: בעברית.

נסים דהן: בערבית אתם לא חושבים שצריך?

דויד גידרון: לא.

דויד גידרון: הטלוויזיה החינוכית וערוץ 33 נותנים מענה גם לאוכלוסייה הערבית.

דויד גידרון: הנושא האחרון זה הנושא של ההדרכה.

דויד גידרון: דינה כאן סיפרה על חוברות ההסברה.

דויד גידרון: לאורך ארבעת החודשים האחרונים עברנו מוסד מוסד כדי לעשות הדרכה חוזרת לאוכלוסייה עצמה.

דויד גידרון: עברנו במשך 4 החודשים האחרונים ביותר מ-700 מוסדות.

דויד גידרון: העברנו גם 400 הדרכות בקהילה.

דויד גידרון: מה שמתסכל הוא שאנחנו לא מצליחים להביא את כל האוכלוסייה עם המוגבלויות כדי שתתנסה.

דויד גידרון: מה שמדאיג אותי זה מצב שלאדם יש קיסר בבית ואף אחד לא לימד אותו איך לחבוש אותו.

דינה פלדמן: אני מציעה שיופק סרט.

דינה פלדמן: .

אהובה לוי: יש בערוץ 33.

דינה פלדמן: לא צריך להתנפל על אנשים עם מוגבלות.

דינה פלדמן: צריך לתת להם לבחור מתי הם רוצים עזרה ומתי הם לא רוצים עזרה.

נסים דהן: אולי גם לחלק את הקלטות לכל המוסדות.

דויד גידרון: לא רק שעשינו הדרכה אלא גם תרגיל.

דויד גידרון: בשבוע האחרון עשינו תרגיל ב21 בתי חולים פסיכיאטריים.

דויד גידרון: כולם שם התנסו בחבישת מסכות ובכניסה למרחבים מוגנים.

דויד גידרון: הם עמדו בזה יפה מאוד.

נסים דהן: גם במחלקות הסגורות?

דויד גידרון: כן.

דינה פלדמן: אני מציעה להשתמש בחומרים האלה כדי להראות שגם אנשים במצב הכי קשה מוכנים להתארגן.

דינה פלדמן: לא צריך לחשוב שאין להם את האפשרות לטפל בעצמם.

דינה פלדמן: זה לקח שצריך להפיק.

בלה בן גרשון: אם כבר מדברים על נפגעי נפש, אז יש לנו מקומות שחסרים בהם מרחבים מוגנים.

בלה בן גרשון: זה משהו שצריך לטפל בו.

בלה בן גרשון: יש לנו את הרשימה של המקומות.

אבי רמות: לקראת מצב החירום תגברנו את מערך המוקד בצורה מאוד מאסיבית בטלפונים ניידים נוספים ועוד.

אבי רמות: בבדיקה של אתמול, אחרי הגל הראשון, הופתענו לגלות שלא היתה עליה גדולה במפלס החרדה.

אבי רמות: ציפינו למפלס חרדה מאוד גדול.

אבי רמות: מספר הפניות פר יום למוקד עלה ב-3,4 אחוז, שזה יכול להיות סטייה נורמאלית לחלוטין.

אבי רמות: אני חושב שגם ההודעות שהיו בכלי התקשורת איך שהוא עשו את שלהן.

אבי רמות: לגבי אנשים עם בעיות קוגניטיביות, בעיות פיזיות קשות או שילוב של שתי הבעיות , הפתרון הוא אותו אוהל שהופך למרחב מוגן.

אבי רמות: הבנתי מדויד שאין לזה מקור מימון.

אבי רמות: ביטוח לאומי עזר להרבה מאוד אירגונים לעשות את זה.

אבי רמות: אני רואה את זה כפתרון מאוד טוב.

אבי רמות: אני מספיק מבוגר לזכור את מלחמת המפרץ, שאז הייתי מנכ"ל "אלווין" והיו לי 80 אנשים סיעודיים בפנימייה של הכפר השוודי שלא היה לגביהם פתרון.

אבי רמות: אין להשוות את הפתרונות הקיימים היום לפתרונות שהיו אז.

אבי רמות: אני חושב שהנושא של המרחבים המוגנים האלה, שכל מיני גופים עשו טובה ומימנו את זה, צריך להיכנס לתקן.

אהובה לוי: משרד הרווחה הקים חמ"ל יחד עם פיקוד העורף, שמתייחס לכל האוכלוסיות עם צרכים מיוחדים.

אהובה לוי: אנחנו כאגף נערכים לפחות 3,4 חודשים לקראת מתקפה אפשרית.

אהובה לוי: האוכלוסייה של האגף לטיפול באדם המפגר מתחלקת לשניים: האוכלוסייה שנמצאת בדיור החוץ ביתי, שזה מעונות, פנימיות, הוסטלים, דירות, משפחות אומנה, שזה קרוב ל-8000 נפש, וכל השאר שגרים עם משפחותיהם.

אהובה לוי: במקום שיש לנו ציבור יותר גדול יכולנו להיכנס בצורה קצת יותר מסודרת.

נסים דהן: ואתם יכולים להגיד שהגעתם לכל ה-8000?

אהובה לוי: הגענו לכולם מבחינת היערכות, הדרכה, נוכחות במקום.

אהובה לוי: כל מי שהיה זקוק לערכת קיסר קיבל.

אהובה לוי: במסגרות החוץ ביתיות שלנו שנדרשו ערכות קיסר קיבלנו 2 ערכות לתרגול.

אהובה לוי: למסגרות שהיה אפשר להכניס מסננים קיבלנו 2 מיליון ₪ תרומה.

אהובה לוי: מזה מיגנו מספר מסגרות ממשלתיות, ציבוריות ופרטיות.

אהובה לוי: הקרן לפיתוח שירותים לנכים בביטוח לאומי הקציב לנושא 5 מיליון ₪.

אהובה לוי: זה קיצר תהליכים.

אהובה לוי: אם בצורה רגילה הקרן איננה מממנת הוצאה שהוצאה בדיעבד אלא לאחר קבלת האישור, במקרה הזה סוכם שגם מי שביצע יכול להיכנס לתור הארוך של זיכרון ולקבל את המסננים.

אהובה לוי: זה ניתן למסגרות הממשלתיות והציבוריות.

אהובה לוי: לא הצלחנו לקבל אישור מהקרן לפיתוח שירותים לנכים בביטוח הלאומי לתת את זה למסגרות פרטיות.

נסים דהן: למה?

אהובה לוי: כי הקרן הזאת מיועדת למסגרות ציבוריות.

נסים דהן: גם אם באותה מסגרת ציבורית היה יותר מפרט אחד?

אהובה לוי: הכוונה בפרטית זה לא בית, אלא מסגרת של מעון או פנימייה.

נסים דהן: למה לא?

אהובה לוי: כי מועצת הביטוח הלאומי צריכה לשנות את תקנותיה.

נסים דהן: מה יש לביטוח לאומי לומר?

נציגת ביטוח לאומי: אנחנו כפופים לתקנות.

נסים דהן: אז משנים.

נציגת ביטוח לאומי: זה לוקח זמן.

נסים דהן: התחלתם?

נציגת ביטוח לאומי: אני אעביר את זה למועצה.

נציגת ביטוח לאומי: .

יורם יהה וקשלק: מדובר על 4500 אנשים עם פיגור שכלי, שנמצאים במסגרות פרטיות במדינת ישראל.

נסים דהן: ואין להם מענה במסגרת.

נסים דהן: .?

יורם יהה וקשלק: לא מענה שמדברת עליו הגברת אהובה לוי.

נסים דהן: האם בהתחשבנות של המדינה עם אותם מוסדות לא לקחו בחשבון עוד כמה פרוטות שיתנו כתוספת לתקציב?

יורם יהה וקשלק: לא.

אהרון שכטר: הביטוח הלאומי בכל מה שנוגע לשירותי שיקום או מפעלי שיקום הוא נגד הפרטת השירותים.

אהרון שכטר: לא חשוב להם כל כך השירות, אלא מי נותן אותו.

דינה פלדמן: אני הייתי מציעה לפתוח בעבודת מטה לשינוי כל הקונספציה הזאת, כי היא אינה עומדת במבחן המציאות.

נציגת ביטוח לאומי: לקחנו את הדברים לתשומת ליבנו.

נסים דהן: מתי נתחיל לקבל תשובות?

נציגת ביטוח לאומי: אני אעביר את זה לגורמים המטפלים.

דינה פלדמן: עדיף לפנות בצורה מסודרת למנכ"ל הביטוח הלאומי, פרופ' יוחנן שטסמן, ולא לנציגים שנמצאים כאן שאינם חברים בוועדה.

נסים דהן: אנחנו נוציא פנייה מסודרת למנכ"ל הביטוח הלאומי ולגורמים המקצועיים שנמצאים שם.

נסים דהן: אם יהיה צורך גם נזמין אותם לכאן.

אהובה לוי: הקרן לפיתוח שירותים מאשרת הצטיידות ושיפוצים לבתי ספר שנמצאים בתוך מוסדות פרטיים, כלומר בתי ספר מוכרים שאינם רשמיים.

אהובה לוי: אנחנו מנסים ללחוץ כך שאותו כלל שיישמנו לאחרונה ייושם גם לגבי המסגרות של המפעילים הפרטיים.

אהובה לוי: יש 4500 חניכים במסגרות פרטיות.

אהובה לוי: לא כולם צריכים מסננים.

אהובה לוי: מהתקציב שהתקבל מהג'וינט הקצנו לאותן מסגרות פרטיות ערכות קיסר.

אהובה לוי: לגבי המסגרות החוץ ביתיות אנחנו נערכים חודשים.

אהובה לוי: היה וקורה משהו באזור המרכז, אפשר יהיה לפנות את אותה אוכלוסייה של אותו מעון ספציפי למעון באזור הדרום.

אהובה לוי: כל אחד מהמסגרות יודע אל מי הוא מתפנה בשעת חירום.

אהובה לוי: ברכבים תהיה בעיה.

אהובה לוי: אולי נקבל איזו שהיא עזרה.

אהובה לוי: קשה לנו מאוד לגייס מתנדבים שיהיו מוכנים לבוא למעון למפגרים להלביש מסכות או לפנות חניכים.

אהובה לוי: בתיאום עם פיקוד העורף הובטח לנו שנקבל חיילות לסיוע במצב חירום.

אהובה לוי: תהיה בעיה גדולה אם יקרה משהו.

אהובה לוי: אנחנו עובדים עם כוח אדם קטן מאוד.

אהובה לוי: לא יכולנו לממן תגבור.

שאול יהלום: פניתם לתנועות הנוער?

אהובה לוי: פנינו יחד עם היחידה להתנדבות של המשרד לכל מיני גורמים.

אהובה לוי: יש המון מתנדבים שמוכנים.

אהובה לוי: .

שאול יהלום: ולבעיה הספציפית במעונות?

אהובה לוי: קשה מאוד יהיה להבטיח שיהיו מתנדבים בלילה או ביום כדי לעזור לאוכלוסיות קשות.

אהובה לוי: אנחנו משתמשים בהרבה מאוד מתנדבים.

אהובה לוי: בדבר הזה יהיה צורך בתגבור של כוח אדם.

שאול יהלום: את רוצה שנעזור לך?

שאול יהלום: את רוצה שנפנה לתנועות הנוער?

אהובה לוי: ברצון.

אהובה לוי: פנינו למסגרות של אולפנות, לקורסים של מטפלות של משרד העבודה והרווחה.

אהובה לוי: אנחנו חושבים שהדבר הזה צריך להיות קצת יותר ממוסד.

אהובה לוי: אנחנו מקווים שנקבל קבוצות של חיילות לסיוע.

שאול יהלום: לפיקוד העורף יש יחידת התנדבות?

דויד גידרון: יש לנו קציני מתנדבים.

שאול יהלום: האם פיקוד העורף יכול לגייס מתנדבים מתנועות הנוער למקומות האלה?

דויד גידרון: תנועות הנוער משולבים.

דויד גידרון: 50 אלף בתים אוטמו על ידי תנועות בני עקיבא, הצופים, הנוער העובד.

יואב קריים: הם עשו עבודה נפלאה.

שאול יהלום: מי היה הגוף שאסף את רשימות הבתים?

יואב קריים: אנחנו.

דויד גידרון: אנחנו חושבים שמי שאחראי לספק את השירות הזה אלה הרשויות המקומיות והמשרדים עצמם.

דויד גידרון: זה לא תפקיד יעודי של הצבא.

דויד גידרון: אנחנו מגייסים מתנדבים למשימות צבאיות.

שאול יהלום: פיקוד העורף זה גוף שמכין את עצמו לחירום גם בשעות שהן לא חירום.

שאול יהלום: כל גוף אחר שיעשה את זה זה יהיה טוב לשעה.

שאול יהלום: מאחר ויש צורך במתנדבים, האם לא תקחו על עצמכם לעשות יחידת חירום מתנדבת שתתרגלו אותה?

דינה פלדמן: אני מציעה שהגורם שירכז את כל הנושאים האלה זה השילטון המקומי, כי שם יש מתנדבים.

דינה פלדמן: הם, בשיתוף עם פיקוד העורף שיתן להם את כל הגיבוי המקצועי, יפעלו להכשיר את המתנדבים הקיימים.

דינה פלדמן: השילטון המקומי חייב לתת את השירות הזה בתוך הרשויות המקומיות.

דינה פלדמן: הם נכנסו לעניין בנושא של המרותקים לבתיהם.

אהובה לוי: החוברת שהופקה בשיתוף כל הגורמים נשלחה על ידנו לרשויות המקומיות, למסגרות יומיות עם אנשים עם פיגור שכלי, לכל בית שמוכר לנו.

יורם יהה וקשלק: אני מייצג 4500 אנשים עם פיגור שכלי שנמצאים במסגרות שונות במדינת ישראל.

יורם יהה וקשלק: אגב, אני לא יודע אם אתם יודעים, הועברו רק 80% מדמי האחזקה החודשיים שאנחנו מקבלים ממדינת ישראל.

יורם יהה וקשלק: לא ברור מה יהיה בחודש הבא.

יורם יהה וקשלק: אנחנו רואים את זה בצורה חמורה מאוד, במיוחד בשעת חירום זו.

יורם יהה וקשלק: פיקוד העורף, האגף לטיפול באדם המפגר וגורמים אחרים עשו עבודה קדושה.

יורם יהה וקשלק: נגיד שיש מלחמה ואנשים עם פיגור שכלי צריכים להיכנס למרחבים מוגנים.

יורם יהה וקשלק: איך הם יעשו את זה?

יורם יהה וקשלק: אין לנו מספיק כוח אדם.

יורם יהה וקשלק: למה אין לנו כוח אדם?

יורם יהה וקשלק: לא בגלל המתנדבים, אלא כי פנינו למשרד העבודה וביקשנו שעובדים שעובדים בצורה קבועה עם החניכים יעבדו שעות נוספות.

יורם יהה וקשלק: זה אומר עוד 2000 ₪ ביום.

יורם יהה וקשלק: משרד העבודה דחה את הבקשה.

יורם יהה וקשלק: הוא אמר שבמידה ויהיה אירוע הוא ישלח חיילות.

יורם יהה וקשלק: שאלתי אותם מאיפה, לאן.

יורם יהה וקשלק: אנחנו מטפלים באנשים שזקוקים לעזרה.

יורם יהה וקשלק: זה לא דומה לאדם עם מוגבלות אינטלגנטית, שלוקח את המסכה ושם עליו.

יורם יהה וקשלק: מדובר על אנשים עם פיגור שכלי קשה, אנשים סיעודיים, שזקוקים לעזרה רצינית ומשמעותית.

יורם יהה וקשלק: יש עובד אחד ל-20 אנשים מפגרים סיעודיים.

יורם יהה וקשלק: מישהו מעלה על דעתו שבשעת חירום יהיה ניתן לטפל בהם?

יורם יהה וקשלק: ואז, אחרי המלחמה, נשב פה ונגיד איך לא ראינו, זה היה על הקיר.

יורם יהה וקשלק: אני מודיע כבר עכשיו שזה על הקיר.

שאול יהלום: באים כאן אנשי הרווחה במוסדות סגורים ומבקשים תגבור כוח אדם בימי חירום כדבר מוכר.

שאול יהלום: הם אומרים שכשמדינת ישראל קובעת שיש חירום הם צריכים תגבור.

שאול יהלום: כמו שיש סל מוכר לכל דבר, כך צריך להיות סל מוכר לשעת חירום.

נסים דהן: ברגע ששר הבריאות מכריז על מצב חירום, בתי החולים יודעים מה הם צריכים לעשות.

שאול יהלום: מתנדבים לא יעזרו במקרה הזה, כי הם לא יוציאו חולה שצמוד לאינפוזיה, לקטטר.

שאול יהלום: החולה גם לא יסכים לעשות את זה אלא עם העובד המוכר לו.

שרון גמבשו: אנחנו נדאג להעביר את השאלות שנשאלו כאן לגורמים המטפלים במשרד האוצר.

שאול יהלום: אפשר עוד היום לקבל תשובות?

שרון גמבשו: אנחנו נעביר את זה בהקדם האפשרי.

שרון גמבשו: לענייני פיקוד העורף שהוצגו כאן, אני רוצה לספר לכם ששיתוף הפעולה בינינו לפיקוד העורף פורה.

שרון גמבשו: אנחנו עושים את המרב האפשרי, למרות המצב הכלכלי שאנחנו מכירים, על-מנת להקצות את התקציבים הנדרשים כדי למגן את האוכלוסייה האזרחית.

שרון גמבשו: מי שמסתכל על היקפי התקציב שניתנו לפיקוד העורף בשנים האחרונות, יכול לראות שבשנתיים האחרונות היתה קפיצת מדרגה גדולה ומשמעותית של מאות מיליוני ₪.

שרון גמבשו: אני יכול לספר שבשנים רגילות היקף התקציב של פיקוד העורף הוא 200, 250 מיליון ש"ח.

שרון גמבשו: השנה התקציב הוא למעלה מחצי מיליארד ₪.

שרון גמבשו: בחלק מהנושאים שהוצגו כאן היינו מעורבים באופן אישי, למרות שבמרבית הדברים פיקוד העורף עושה את עבודתו ואנחנו רק נוהגים להתעדכן ולא להיות מעורבים.

שרון גמבשו: דוגמה למשהו שכן היינו מעורבים זה נושא החרשים.

שרון גמבשו: מעבר לתקציבים השגרתיים של פיקוד העורף, מתווספים גם הכספים מהסוכנות שבאים מתרומות.

בני ברונר: אני אישית פניתי לישיבות ההסדר ולמדרשות לבנות וקיבלתי את הסכמתם לשלוח כ-5000 מתנדבים ומתנדבות לנושא שאהובה דיברה עליו.

בני ברונר: אהובה קיבלה את הרשימה של ישיבות ההסדר והמדרשות לבנות, שמהן אפשר לקבל את התגבור של מתנדבים.

שאול יהלום: ועדיין יש בעיה.

מרים בר-גיורא: אנחנו אחראים על זקנים בקהילה ועל זקנים במוסדות.

מרים בר-גיורא: לגבי זקנים בקהילה, רוב האוכלוסייה היא עצמאית, אבל חלקה תשושה וסיעודית.

מרים בר-גיורא: האחריות לטיפול באוכלוסייה הזאת היא על המחלקה לשירותים חברתיים.

מרים בר-גיורא: אנחנו עזרנו להם.

מרים בר-גיורא: הם נערכו למתן טיפול לזקנים בודדים שיזדקקו לזה.

מרים בר-גיורא: אנחנו שלחנו חוברות הסברה בשפות שונות.

מרים בר-גיורא: אנחנו עזרנו גם בנושא של מיגון של מרכזי יום.

מרים בר-גיורא: מרכזי יום מיועדים לזקנים תשושים שמוגבלים בתפקוד שלהם.

מרים בר-גיורא: אנחנו מסייעים בתקציבי הג'וינט למגן אותם, כדי שהאוכלוסייה הזאת תוכל גם בימים האלה להגיע.

מרים בר-גיורא: אנחנו מפקחים על 200 בתי אבות פרטיים וציבוריים.

מרים בר-גיורא: יחד עם פיקוד העורף עשינו תדרוכים, שלחנו חומר כתוב.

מרים בר-גיורא: העברנו תקציבים למיגון גם לפרטיים וגם לציבוריים.

מרים בר-גיורא: אנחנו גם ריתקנו עובדים לשעת חירום.

שאול יהלום: האם את יכולה לבוא ולומר של-99% מהקשישים בישראל יש מסכות?

שאול יהלום: האם מישהו בדק?

מרים בר-גיורא: בדקנו.

מרים בר-גיורא: הגענו אליהם דרך החוברות, דרך העובדים הסוציאליים, דרך העמותות למען הזקן, דרך חוק ביטוח סיעוד.

שאול יהלום: האם הגעתם לכל האנשים בסיכון?

מרים בר-גיורא: כן.

שאול יהלום: האם מוסד כזה יכול להתארגן לבד אם נניח יש אזעקה?

מרים בר-גיורא: תלוי באיזה מוסדות.

מרים בר-גיורא: לגבי האוכלוסייה שמרותקת הבעיה קשה.

מרים בר-גיורא: לגבי האוכלוסייה הסיעודית שמרותקת אין פתרון, ולגבי אוכלוסייה אחרת שנמצאת במוסדות, שזה מחצית מהאוכלוסייה, יש מעבר למקלטים גם חדרים אטומים בקומות עצמן.

מרים בר-גיורא: רוב האוכלוסייה מסוגלת להגיע.

מרים בר-גיורא: מבחינת כוח אדם, ביקשנו לגייס בני משפחה בשעת חירום, מתנדבים דרך הרשויות המקומיות וזקנים עצמאיים שיכולים לעזור לחברים שלהם בלבישת מסכות.

מרים בר-גיורא: ישנם אנשים שמבינים ומסוגלים אבל אינם רוצים לחבוש מסכות.

מרים בר-גיורא: זכותם.

שאול יהלום: אני לא יודע אם זה זכותם, אבל בסדר.

שאול יהלום: האם את מבחינת המפה שלך רגועה?

מרים בר-גיורא: אני רגועה מבחינת המסגרות, ובגדול גם לגבי האוכלוסיות בבית.

דויד כהאן: יש מגמה להתקין מסננים בחלק מהמוסדות.

דויד כהאן: אנחנו נמצאים בתור.

דויד כהאן: עד היום התקינו ב-15 מתוך 55 מקומות שפנו.

דויד כהאן: זה מאפשר לזקנים להיות באותם חדרים ללא ערכות האב"כ.

שאול יהלום: מה הסיבה ש-40 לא קיבלו?

דויד כהאן: הם מחכים בתור.

דויד כהאן: זה דבר שלוקח זמן.

דויד כהאן: יש לנו תרומות מהג'וינט, מהביטוח הלאומי וממסגרות נוספות, שמאפשרות לנו להתקין את אותם מסננים במוסדות.

שרה כהן: משרד הקליטה מפעיל מרכז מידע טלפוני במשך 24 שעות ביממה, שפועל כרגע בשיתוף פעולה מאוד הדוק עם פיקוד העורף, ונותן תמיכה והרגעה ומידע לעולים בכל השפות.

שרה כהן: הצוות של המוקדנים עבר את אותה השתלמות לגבי חידוד הרגישויות לאוכלוסייה עם צרכים מיוחדים.

שרה כהן: אותן חוברות שד"ר דינה פלדמן דיברה עליהן, הן חוברות שתורגמו, הופקו ומופצות ברובן על ידי משרד הקליטה בכל ערוצי ההפצה של המשרד.

שרה כהן: החלק הארי מופץ דרכנו לכל משרדי הקליטה ברחבי הארץ, ובכל השפות.

שרה כהן: אנחנו מבקשים שפניות תגענה אלינו כדי שנוכל להפיץ חוברות נוספות.

שרה כהן: סגן אלוף גידרון התייחס למענה שניתן לגבי אוכלוסייה שהיא חירשת, מעבר לאותן זימוניות.

שרה כהן: תהיינה כתוביות בשפה הרוסית בערוץ 9, שהוא ערוץ ישראל פלוס שמגיע למרבית העולים.

שרה כהן: המענה הזה הוא לא מענה שמספיק, כי עיקר הכתוביות מתייחסות לחומרים שהופקו לפני כן.

שרה כהן: בזמן אמת, פיקוד העורף לגבי אוכלוסייה כבדת שמיעה מתכוון להעמיד קצינה דוברת שפת הסימנים בעברית.

שרה כהן: אם יקרה משהו לאוכלוסייה עולה כבדת שמיעה וחירשת לא יהיה פתרון על ידי המענה שהוצג.

שאול יהלום: דויד, נא לטפל בעניין.

אתי פרץ: אני רוצה להתייחס לחולים הסיעודיים.

אתי פרץ: יש 115 אלף זכאי חוק סיעוד, ויש עוד 100 אלף שכמעט זכאים.

שאול יהלום: מה את רוצה לומר לנו?

שאול יהלום: אתם מטפלים גם בהם.

אתי פרץ: אני חושבת שנעשית עבודה איכותית לא רק על ידי העובדים הסוציאליים אלא גם על ידי מערכת המתנדבים, האירגונים והגופים שהוקמו במיוחד לנושא הזה.

אתי פרץ: יש שתי סוגיות שלא ניתנה עליהן הדעת.

אתי פרץ: יש לך, אדוני היושב-ראש, משקל מכריע לגבי השינויים שתחליט עליהם הממשלה בחוק הסיעוד שהולכים להשפיע על 40, 50 אלף איש.

אתי פרץ: צריכה להיות רשת אנושית, לא רק רשת טלפונית או רשת טלוויזיונית.

אתי פרץ: יכולה להיות נפילה קווית, הפסקת חשמל.

אתי פרץ: יש מעל ל-400 בנות שירות לאומי שמוכנות ולא ניתן להן לעשות את השירות הלאומי כי אין מעסיק או אין מי שיקבל אותן ויממן אותן.

אתי פרץ: כדאי שתרד לעומקו של עניין בנושא הזה, כי לוועדה הזאת יש מה להגיד.

אתי פרץ: חשוב שתהיה רשת גם בימי שיגרה, שתיצור היכרות של פנים מול פנים בין בנות השירות הלאומי או בני השירות הלאומי לאוכלוסיות האלה.

אתי פרץ: בנושא של החירום אין שום תקצוב, ועל אחת כמה וכמה אין גילום לתקציב ייחודי להיערכות של הגורמים לדבר שלא התחיל היום.

אתי פרץ: אם האוצר יגיד לי שיש תקצוב, אני אתבע ממנו לעשות שיעורי בית, כי אני את שיעורי הבית עשיתי לפני שהגעתי לפה.

אריה כהן: אני רוצה לברך אותך על התפקיד החדש כיושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

אריה כהן: אני בטוח שתעשה את זה על הצד הטוב ביותר.

אריה כהן: אני רוצה לספר בקצרה על ההיערכות שלנו.

אריה כהן: ביום הראשון שהנציבה נכנסה לתפקיד העלינו את הנושא של היערכות של מוגבלים לשעת חירום.

אריה כהן: הנציבה, בשיתוף איתנו, אספה את הגורמים והכינה את הפעילויות.

אריה כהן: באחת מהפעילויות השתתפתי.

אריה כהן: אנחנו הקמנו מרכז מידע.

אריה כהן: יושבים אצלנו מתנדבים מהבוקר עד הערב ונותנים מענה לאנשים שמתקשרים.

אריה כהן: אנחנו מופיעים גם בחוברת הזאת.

אריה כהן: אנחנו קיבלנו מאות פניות.

אריה כהן: אני יכול להגיד לכם שרוב הפניות הן מנכים בודדים שרוצים לדבר ורוצים שמישהו יעודד אותם.

אריה כהן: טיפלנו במאה ומשהו מקרים של אנשים שביקשו עזרה באטימת החדר.

אריה כהן: אנשים ביקשו עזרה בפתיחת המסכה ובחבישתה.

שאול יהלום: היו לך מספיק מתנדבים לצרכים האלה?

אריה כהן: אנחנו השתמשנו בצופים, בנוער העובד.

אריה כהן: בכל נקודה בארץ לקח למתנדבים להגיע חצי שעה עד שעה מקסימום.

שאול יהלום: איך הגעתם למאגר המתנדבים?

אריה כהן: הם הגיעו אלינו.

אריה כהן: החברה למתנ"סים סיפקה לנו רשימה.

אהרון שכטר: אני לא בטוח שהמערכות הממשלתיות צריכות להישען על מתנדבים, אבל אם אין ברירה אז עם ישראל רוצה לתת וצריך להשתמש בזה.

אריה כהן: קיבלנו הרבה שיחות בנוגע לעובדים זרים שלא בטוחים בערכות המגן שהם קיבלו.

אריה כהן: אנחנו רואים את זה בחומרה רבה.

יואב קריים: יש גם מקרים של עובדים שברחו והשאירו את הנכים ללא טיפול.

שאול יהלום: יש גם ישראלים שברחו.

יואב קריים: ביטחון מעורער של עובדים זרים יוצר מצב שאפילו אם הנכה מאוד מוגן לא יהיה מי שיעזור לו לחבוש את המסכה.

אריה כהן: אותם טילים שמאיימים עלינו מעיראק הם כאין וכאפס לעומת הטילים הלא קונבנציונאליים שנשלחים אלינו ממשרד האוצר.

אריה כהן: זה הפחד הגדול ביותר של האוכלוסייה שלנו.

אריה כהן: אני מקווה שבנושא הזה, שיש לנו שליטה עליו, נעשה משהו, כי אחרת נגיע למצבים שאנשים ימותו בבתיהם.

נעמי לרנר: 12 שנה היה למדינת ישראל זמן כדי להיערך בנושא של אנשים עם מוגבלות, ובכל זאת היא נערכה רק בחודשים האחרונים.

נעמי לרנר: זה גורם לבעיות של כוח אדם, לבעיות של מימון של ערכות מיוחדות, לבעיות בנושא של פינוי.

נעמי לרנר: עושים היום כמה שאפשר.

נעמי לרנר: זה נראה מאוד מרשים יחסית לתקופת הזמן שבה נערכו, אבל אולי צריך ללמוד שצריך לחשוב על אנשים עם מוגבלות הרבה לפני שחושבים על האוכלוסייה הרגילה.

אורנה יוגב: ההיערכות בתוך מסגרות, כולל מעונות ומערכות דיור מוגנות נעשתה כמעט כמו בבתים רגילים.

אורנה יוגב: יש לנו את היכולת לאבחן, לבדוק ולתרגל.

אורנה יוגב: נערכנו עד כמה שאפשר בסיוע אדיר של פיקוד העורף.

אורנה יוגב: אני מאוד מודאגת מהעניין של הזמן שבו צריך להלביש את המסכה.

אורנה יוגב: אין לנו אפשרות ב-3 דקות להלביש ל-60 איש במעון נכים זה או אחר את הערכות.

אורנה יוגב: אנחנו לא יכולנו לאתר מספיק כוח אדם שיהיה מוכן לשהות בלילות במעון של נכים.

אורנה יוגב: תשלום של 80% למסגרות חוץ ביתיות, ציבוריות ופרטיות הוא לא לעניין כאשר אנחנו דורשים מהם להוציא הוצאות נוספות.

שאול יהלום: זה השלומיאליות של המדינה.

בלה בן גרשון: יש לנו את ער"ן שנותן שירותים בתמיכה של משרד הבריאות, ויש לנו היערכות מאוד יפה עם פיקוד העורף.

בלה בן גרשון: אנחנו פותחים את כל המרפאות לבריאות הנפש כמרכזי טראומה בשעת חירום.

בלה בן גרשון: עכשיו הם עברו לכוננות של 12 שעות.

בלה בן גרשון: הבעיה היא שאין תקצוב לאנשי מקצוע שמועסקים במשמרות.

בלה בן גרשון: זה בניגוד לבתי חולים ששם מקבלים תשלום.

בלה בן גרשון: זה דבר שצריך לפתור בצורה דחופה, כי עובדים מקצועיים עובדים כמתנדבים.

בלה בן גרשון: אנחנו מחכים שהנושא של המרחבים המוגנים ייסגר במקומות שהעברנו לגביהם רשימה.

שאול יהלום: המדינה שלנו היא לא מדינה מושלמת.

שאול יהלום: אם נעזוב לרגע את האנשים עם מוגבלות ונדבר על כלל המדינה, אז יש בלי סוף בעיות.

שאול יהלום: לא כל האנשים מצויידים במסכות, לא כולם באו לעדכן את הערכות שלהם.

שאול יהלום: אפשר מכאן עד להודעה חדשה לקטר.

שאול יהלום: אני חושב שצריך לראות את שלושת רבעי הכוס המלאה, לא את רבע הכוס הריקה.

שאול יהלום: בישיבה הזאת מצאנו היערכות אמת.

שאול יהלום: זה סיפוק גדול.

שאול יהלום: ראינו שמחלקת התנהגות בפיקוד העורף לא מונעת טיפול משום אוכלוסייה.

שאול יהלום: זה כבר טוב.

שאול יהלום: יש לנו גם את נציבות השוויון שחייבת לעסוק בכל – להתריע, ליזום, לעורר.

שאול יהלום: איך שאני התרשמתי ,הדברים נעשים.

שאול יהלום: יש הרבה בעיות.

שאול יהלום: אנחנו מוחים בכל תוקף על כך שבשעת חירום מורידים 20%.

שאול יהלום: אנחנו נקבל עוד היום תשובה.

שאול יהלום: לזה אין סיבה.

שאול יהלום: באופן עקרוני ההיערכות של כל הגורמים נעשית.

שאול יהלום: אני מבקש מפיקוד העורף לטפל בכל נקודות התורפה שמצאנו כאן.

שאול יהלום: נקודת תורפה שמצאנו וצריך למצוא לה פתרון זה נגישות המקלטים.

שאול יהלום: בעיה שניה שמצאנו היא שבקהילה יש אוכלוסיות שונות שאין להן פתרון.

שאול יהלום: יכול להיות שהכל מוכן חוץ מרגע האמת, כי אז הקשישים לא יוכלו לחבוש את המסכות.

שאול יהלום: צריך למצוא לזה פתרון, אם לא על ידי אנשי מקצוע אז לפחות על ידי מתנדבים.

שאול יהלום: אותו דבר לגבי התנדבות במקומות סגורים.

שאול יהלום: עדיין הנושא הזה של ההתנדבות עוד לא מוסדר.

שאול יהלום: צריכה להיות הנחיה ברורה שאוכלוסיות מיוחדות צריכות תיגבור בכוח אדם.

שאול יהלום: .

שאול יהלום: דובר כאן על הנושא של השפות.

שאול יהלום: דיברנו על כך שאולי במעגל הנציבות או במעגל הביטוח הלאומי תהיה חלוקה לפי שפות לצורך הדיוור הישיר.

שאול יהלום: דיברנו על כך שאין מספיק תשובות לשפות יותר נגישות, כמו שפת סימנים או אנשים שאינם יודעים קרוא וכתוב.

שאול יהלום: אני פונה למשרד החינוך לתת הנחיה ברורה לגבי ילדים שמסרבים לחבוש מסכה.

שאול יהלום: צריכה להיות הנחיה ברורה, כדי שלא יקום מר לוי ויגיד שיש בעיה.

שאול יהלום: אתמול היתה הצהרה מפורשת של אלוף פיקוד העורף על כך שכל העובדים הזרים קיבלו ערכות מעודכנות, תקפות וטובות.

שאול יהלום: לחלקם ניתנו ערכות מגן לא ל-5 שנים אלא לשנה.

שאול יהלום: אם הייתי צריך להתנדב, הייתי מעדיף להתנדב במסגרת פיקוד העורף ולא במסגרת העירייה.

שאול יהלום: אם את רוצה, ד"ר פלדמן, להכפיל את המתנדבים, תני להם יוקרה.

שאול יהלום: אני חושב שזה צריך להיות מטעם פיקוד העורף , לא מטעם הרשויות המקומיות.

שאול יהלום: פיקוד העורף גם יותר עשיר מהרשויות המקומיות.

שאול יהלום: יכול להיות שיסוכם שבשעת חירום צריך להביא 20 מתנדבים למוסד מסויים.

שאול יהלום: הרשות המקומית לא תסיע אותם, היא תגיד שאין לה כסף.

שאול יהלום: אם לפיקוד העורף יהיו 20 מתנדבים, אני מניח שהוא ימצא איך להביא אותם.

שאול יהלום: אני הייתי יוצר יחידות התנדבות לקהילה ולמוסדות הסגורים, ואומר לפיקוד העורף לעשות את זה.

שאול יהלום: צריך לקחת בחשבון שגם השילטון המקומי לא מגיע לכל המקומות.

שאול יהלום: הרבה מוסדות למפגרים נמצאים במקומות מבודדים.

שאול יהלום: מי יגיע לכפר נחמן?

שאול יהלום: אם אני מטיל את זה על העיריות, אז זה רק חלקית.

דינה פלדמן: אין לך התנגדות עקרונית אלא לוגיסטית.

שאול יהלום: לוגיסטית ויוקרתית.

דינה פלדמן: האם אפשר לחבר למהלך הזה את השלטון המקומי?

שאול יהלום: בוודאי.

שאול יהלום: אני לא מכתיב לכם.

שאול יהלום: אני רק אומר שלשלטון המקומי יש מספיק בעיות.

שאול יהלום: אם ברמת-גן נופלים טילים, אז לעירייה יש אלף בעיות יותר חשובות.

שאול יהלום: פיקוד העורף פרוס בצורה הרבה יותר רחבה.

שאול יהלום: הוא יכול לגייס 100 חיילות לכל המוסדות.

דינה פלדמן: אני הייתי אומרת שהמוסדות יהיו במימון האוצר, והקהילה על ידי מתנדבים.

שאול יהלום: ד"ר פלדמן, אני לא מכתיב לך, אני רק מבקש לעסוק בעניין.

שאול יהלום: תמצאו יחד את הפתרון הנכון, היעיל, היוקרתי והקבוע, שיביא אנשים לכל מקום, ושאנחנו נדע כשאנחנו יושבים בחדר האטום שיש מי שמטפל בכאלה שקשה להם להסתדר בחדר האטום.

שאול יהלום: מה שאני יכול להגיד זה שהלוואי ואת כל זה לא נצטרך, והכל יהיה רק במסגרת תרגיל.

שאול יהלום: תודה רבה לכולם.