ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 43, 2003-10-20 00:00

קולט אביטל: בוקר טוב לשרה, בוקר טוב לחברי הכנסת ולכל המוזמנים.

קולט אביטל: אני מתכבדת לפתוח את ישיבתה הראשונה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות במושב החורף ואנחנו שמחים שהייתה לנו הזדמנות דווקא לפתוח היום בסקירתה של השרה.

קולט אביטל: אנחנו עומדים, כידוע לכם, בפני תקציב חדש.

קולט אביטל: השבוע, אם אני לא טועה, הוא כבר יובא – לפחות בחלקו – לוועדת הכספים.

קולט אביטל: בין עכשיו לבין סוף חודש דצמבר אנחנו גם נצטרך, בכנסת, לקבל החלטות לגבי מהותו, תוכנו וסעיפיו השונים של התקציב הזה.

קולט אביטל: רצינו לבקש מהשרה הבוקר לסקור בפנינו, קודם כל, את עיקר פעולות המשרד שלה מאז היא נכנסה לתפקיד, איך היא רואה את סדרי העדיפויות מצד אחד ומצד שני גם רצינו לנצל את נוכחותה בוועדה כדי להעלות אתה את כל אותם הסעיפים שהם פרובלמטיים, או שיהיו פרובלמטיים בתקציב החדש.

קולט אביטל: אנחנו, כמובן, מודעים לזה שחלק מהזכויות לעולים בוטלו, אם לא רובן, אנחנו יודעים שחלק גדול מציבור העולים נפגע כבר.

קולט אביטל: היינו רוצים לדעת מה מחשבותיה של השרה וכמובן, לקבל בעצמנו את ההחלטות לגבי כל אותם הדברים שעליהם נצא אנחנו, כחברי כנסת, למאבק.

קולט אביטל: אין צל של ספק שבתחום הזה של ביטול הזכויות שהוענקו לעולים, אין בין אופוזיציה לבין קואליציה שום הבדלים כאן, בוועדה.

קולט אביטל: אנחנו נבקש אולי מגברתי השרה לומר לנו כיצד היא רואה את קליטתם של עולי אתיופיה במיוחד ואולי לעמוד על כל אותם האמצעים שנוגעים לעידוד העלייה לארץ.

קולט אביטל: כולנו מודעים לכך שיש משבר בתחום הזה ושהמשבר הוא די חמור.

קולט אביטל: איך את רואה את המקומות שבהם יש פוטנציאל ומה אנחנו עושים כדי לעודד את הפוטנציאל, מה אנחנו עושים במיוחד לגבי כל אותן מדינות שאליהן מגיעים היהודים במקום להגיע לארץ.

קולט אביטל: האם תרצי לסקור קודם או תרצי קודם לשמוע שאלות כדי שתוכלי להתייחס?

ציפי לבני: איך שנוח לך, לא אכפת לי.

קולט אביטל: אם לחברי הכנסת יש שאלות קצרות - - -

ציפי לבני: אז אפשר להתחיל בשאלות, בסדר.

קולט אביטל: חבר הכנסת ברונפמן.

רומן ברונפמן: קודם כל אני רוצה לברך את השרה ואת היושבת ראש, על כך שאנחנו פותחים את המושב בסקירה של השרה, אני חושב שזה דבר טוב וחיובי.

רומן ברונפמן: אני רוצה לרכז את השאלות שלי – כולן – בתחום הדיור הסוציאלי לנזקקים.

רומן ברונפמן: אני חושב שזה אחד מהדברים הקשים ביותר, שלא הצלחנו לפתור בעשור האחרון והשאלות הספציפיות הן: האם המשרד פועל להשוואת קריטריונים בין משרד הקליטה לבין משרד השיכון?

רומן ברונפמן: זה הדבר הראשון.

ציפי לבני: משרד האוצר רצה להשוות את הקריטריונים.

ציפי לבני: אנחנו פעלנו הפוך.

רומן ברונפמן: יושב פה פקיד של משרד האוצר, אז אם לא נשמע ממך, אז - - -

ציפי לבני: טוב, אני אתייחס לזה בהמשך.

ציפי לבני: השוואת הקריטריונים היא לא לטובת העולה.

רומן ברונפמן: אוקי.

רומן ברונפמן: האם יושבים בוועדות לדיור סוציאלי נציגים של ארגונים ציבוריים?

רומן ברונפמן: ואם כן, האם יש שקיפות מלאה לזה?

רומן ברונפמן: ומה בכלל התוכנית של המשרד לצמצום התור, מאחר שהיום המצב מאד בעייתי.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חבר הכנסת יאסימוב.

יגאל יאסינוב: אני מקדם בברכה.

יגאל יאסינוב: אני רוצה גם להצטרף למה שאמר רומן, אבל השאלה שלי היא יותר ספציפית ויותר חשובה היום.

יגאל יאסינוב: ידוע לך, שבשבועיים-שלושה שבועות האחרונים עלו ארצה כמה מאות עולים.

יגאל יאסינוב: אותם עולים היום, אינם יכולים – בגלל השביתה במשרדך – אפילו להירשם ולהתחיל לקבל סל קליטה.

יגאל יאסינוב: מה שיצא הוא שהאנשים האלה – כמה מאות משפחות – זרוקים ברחוב ולא יכולים לקבל טיפול, לא יכולים לעשות שום דבר ובעצם, ועד העובדים במשרדך פועל נגד העלייה.

יגאל יאסינוב: פשוט נגד עלייה.

יגאל יאסינוב: כי יש ועדת חריגים.

יגאל יאסינוב: אם הם היו הולכים נגד מדיניות הממשלה, הם היו פונים לוועדת חריגים, הם היו פותחים משרדים רק למשפחות האלה.

ציפי לבני: דרך אגב, בנושא הזה – הייתה בהתחלה בעיה בשדה התעופה, עם ההגעה שלהם.

ציפי לבני: הם לא היו יכולים לעבור את השלב הראשון וטיפלנו בזה דרך ועדת חריגים מול ההסתדרות והם נענו לפנייה שלנו.

יגאל יאסינוב: אני יודע, אבל מה שקורה היום הוא שהאנשים האלה לא יכולים להתחיל לקבל סל קליטה ולכן הם לא יכולים להתקיים.

ציפי לבני: את זה הם מקבלים בשדה.

יגאל יאסינוב: מה שקורה הוא שהם כבר כמה שבועות בארץ, מדובר בכמה מאות משפחות, שאינן יכולות להתקיים.

ציפי לבני: בסדר, את זה אני אבדוק.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: רק חברי כנסת.

קולט אביטל: שאלות של הנוכחים – אחר כך.

קולט אביטל: בבקשה.

ציפי לבני: תודה רבה.

ציפי לבני: אני אתייחס קודם בכלליות ואחר כך אעבור לשאלות שנשאלו, שחלקן נמצאות מטבע הדברים גם על סדר היום שלנו, אז אני אוכל לשתף את הוועדה ולומר איפה זה עומד.

ציפי לבני: אני אתחיל באמת בעניין שהתרחש תוך כדי פגרת הכנסת – כי בדרך כלל היינו עושים כאן את הדיונים במקביל – הנושא של התקציב, ואתן התייחסות לתוכן, מה היה, מה השגנו, איפה הבעיה כרגע.

ציפי לבני: אני דווקא רוצה להגיד באמירה מאד כללית שבאופן יחסי – אפילו לא באופן יחסי – למרות קיצוץ מאד מאד גדול בתקציב המדינה, של עשרה מיליארד ₪, דווקא הקבוצה שהפגיעה בה היא המינימלית ביותר היא קבוצת העולים.

ציפי לבני: ודווקא המשרד שהקיצוץ בו הוא המינימלי ביותר – אם בכלל, ותכף אני אתן פירוט – זה משרד הקליטה.

ציפי לבני: בעצם, במהלך העבודה על התקציב יכולנו לראות שהטקסט, או העקרונות שביטאנו, הממשלה הזאת, שלפיהם הנושא של עלייה וקליטת עלייה הם נושאים מרכזיים בסדר העדיפויות של הממשלה, קיבלו גם ביטוי תקציבי, כי אני לא כל כך מאמינה באמירות שאין בצידן ביטוי תקציבי.

ציפי לבני: דווקא כן יכולנו לראות את זה במהלך הדיון התקציבי האחרון ואני אתן פירוט לגופו של עניין.

ציפי לבני: אני לא מתייחסת לנושאים שמשפיעים, ברמות כלכליות כאלה ואחרות, על העולים, כמו על כל אזרחי המדינה הזאת.

ציפי לבני: כי העולה הוא קודם כל אזרח המדינה, אז אם יש תהליכים שהם תהליכים שמקשים על כלל האזרחים, הם גם מקשים עליו, אבל אני כן רוצה לדבר על נושאים ספציפיים שעוסקים בעולים.

ציפי לבני: נכון שהיו בהתחלה תוכניות שיצרו כותרת של "הנה העולים הולכים להיפגע מהתוכנית", אבל בעבודה קשה, בהתחלה מול ואחר כך יחד, עם משרד האוצר, הצלחנו להגיע להישגים יפים מאד ואני אפרט אחד לאחד.

ציפי לבני: לא רק בתקציב משרד הקליטה, אלא גם בתקציבים של משרדים אחרים, בעיקר בתחום הדיור, שהיו לגביהם מחשבות לשנות קריטריונים, דבר שהיה משפיע ישירות על העולים.

ציפי לבני: אני אתחיל דווקא בתחום הדיור.

ציפי לבני: היו כמה תוכניות שפורסמו ולכן חשוב לי, דווקא בגלל הפרסום שהיה לתוכנית, שיידעו חברי הוועדה איפה אנחנו עומדים היום.

ציפי לבני: זה נכון שמבחינת תקופת הזכאות לדיור ציבורי ביקש משרד האוצר להפחית את תקופת הזכאות מ-15 שנים לשבע שנים.

ציפי לבני: מאחר שהנושא הזה נראה לנו ראוי לטיפול, ניהלנו דיון עם משרד האוצר וכיום הסיכום הוא – וזה חלק מתקציב 2004 – שאכן יש הפחתה של תקופת הזכאות, אבל זה יורד מ-15 שנים לעשר שנים ולא לשבע שנים.

ציפי לבני: צריך לזכור שבעבר זה היה שבע שנים והוגדל רק בשנים האחרונות לחמש עשרה שנה.

ציפי לבני: אני חושבת שעשר שנים זה בהחלט בסדר.

ציפי לבני: קבענו הוראות מעבר מאד נוחות לעולים שנמצאים כבר בארץ, כי חששתי שתהיה סיטואציה דוגמת זו שקרתה עם המשכנתאות, שפתאום הם מוצאים את עצמם, כאלה שכבר עברו את שבע השנים - - -

רומן ברונפמן: יש תוקף רטרואקטיבי?

ציפי לבני: לא, להיפך.

ציפי לבני: יש הוראות מעבר מרחיבות למי שכבר נמצא כאן.

ציפי לבני: אני אתן את הפירוט.

ציפי לבני: קודם כל, מי שעולה החל מה-1.1.2004 תקופת הזכאות שלו היא עשר שנים מיום העלייה, זה ברור.

קולט אביטל: סליחה, זכאות למה?

קולט אביטל: הרי המענק למשכנתא בוטל.

ציפי לבני: יש זכאות לדיור ציבורי וזה קשור גם לזכאות למשכנתאות.

יגאל יאסינוב: זה קשור לאותה זכאות שהמבוגרים מקבלים?

ציפי לבני: ברמה העקרונית: גם כשמדברים על ביטול המענק בתוך המשכנתא שמקבלים העולים, עדיין המשכנתא שלהם היא עם זכאות מיוחדת.

ציפי לבני: זאת אומרת: שונו תנאי הזכאות ובמקום המענק יש היום הלוואה של 150%, אבל בסך הכל הזכות הזאת ניתנת לעולה ולא ניתנת לאזרח רגיל.

ציפי לבני: התנאים שלה השתנו במהלך השנה האחרונה.

ציפי לבני: התנאים האלה – הזכות שהייתה לחמש עשרה שנים שונתה לעשר.

ציפי לבני: חביב, אם אתה רוצה תוסיף מבחינת מה שאומרת הזכאות, ואני אחר כך אתייחס להסכמות שהגענו אליהן.

חביב קצב: הזכאות מתייחסת לכלל הזכאויות לדיור לעולים, המשכנתא והדיור הציבורי.

חביב קצב: אלה שני המרכיבים - - -

יגאל יאסינוב: עזרה לעולים מבוגרים בשכר דירה.

ציפי לבני: אני אגיע לזה, סליחה.

ציפי לבני: אני אגיע לזה.

ציפי לבני: כדי לקבוע הוראות מעבר סבירות למי שכבר הגיע לארץ, קבענו שמי שביום ה- 1.1.2004 עדיין לא נמצא שבע שנים בארץ, תקופת הזכאות שלו תהיה עשר שנים מיום העלייה – כלומר, זה נותן לו לפחות שלוש שנים פלוס כדי להתארגן – ומי שביום ה- 1.1.2004 כבר נמצא יותר משבע שנים בארץ, מקבל עד ה- 31.12.007.

ציפי לבני: נתנו להם עוד שלוש שנים להתארגן ובלבד שזה לא עולה על חמש עשרה שנה.

ציפי לבני: זה, אני חושבת, הגון, זה נותן מרווח סביר מאד ואני חושבת שאלה הסכמות ראויות.

ציפי לבני: עכשיו – וזה גם נוגע לשאלה שלך בנוגע להשוואה בין העולים החדשים לבין הוותיקים - בעיקרון, לעולים יש עדיפות מבחינת תנאי הזכאות, גם בהשוואה למטופלים על ידי משרד השיכון.

ציפי לבני: הייתה כוונה של האוצר להשוות, אנחנו נלחמנו נגד ההשוואה והגענו להישגים ולהסכמות גם בנושא הזה.

ציפי לבני: למשל: בנושא של סיוע בתשלום שכר דירה למשפחות חד-הוריות עולות יש מעבר למבחן הכנסה.

ציפי לבני: אנחנו ביקשנו שמבחן ההכנסה של החד-הוריות העולות יהיה בתוספת של 25%.

ציפי לבני: זה אומר שיחסית למשפחה חד-הורית שאיננה עולה, הזכאות שלהם היא יותר גדולה.

ציפי לבני: אין השוואה של אחד על אחד.

רומן ברונפמן: הקו התחתון יעלה ב-25%.

ציפי לבני: בדיוק.

ציפי לבני: כנ"ל בנוגע לזכאות לדיור ציבורי.

ציפי לבני: גם כאן היה רעיון שתהיה זהות בין הזכאות של עולים לבין זכאי משרד השיכון, גם כאן סיכמנו שהעולים שעונים על כל התנאים שנקובים בנוהל יקבלו עוד 25%.

חביב קצב: ההבדל בין הוותיקים לעולים זה שאצל הוותיקים, מי שעובר את מבחן ההכנסה לא זכאי.

חביב קצב: לעולים יש תוספת של 25% למבחן.

קולט אביטל: אתה יכול לתת לנו איזשהו מושג מהו מבחן ההכנסה?

חביב קצב: הממוצע הוא 6000 שקל.

קולט אביטל: זאת אומרת שלגבי עולים זה 6000 25%.

ציפי לבני: בדיוק.

ציפי לבני: העלינו את הרף כדי שזה יאפשר להם איזשהו מרווח.

קולט אביטל: אני הבנתי שמבחן ההכנסה הוא 3200.

חביב קצב: מדברים על 5000, היה 6000, בכל מקרה מה שסוכם כרגע עד סוף השנה, הוא 6000.

ציפי לבני: המבחן הוא מבחן של משרד השיכון.

ציפי לבני: אנחנו לקחנו את נוסחת משרד השיכון, שזה בעצם מה שקיים וביקשנו להוסיף עליה 25% כדי שלא יהיה שוויון מוחלט.

ציפי לבני: בנוגע למשכנתא, יש מה שנקרא תוספת למשפחות שנמצאות מעל חמש שנים בארץ.

ציפי לבני: הייתה כוונה, במסגרת ההצעה שבתוכנית הכלכלית, לבטל את התוספת הזאת למשפחות בעלות ותק של חמש שנים.

ציפי לבני: ביטלנו את הרצון לבטל וזה נשאר אותו דבר.

ציפי לבני: הייתה מחשבה לקצץ, בממוצע, כשלושים אחוז מהסיוע בשכר דירה לעולים קשישים, חבר הכנסת יאסינוב - - -

רומן ברונפמן: זו שמועה שמסתובבת עכשיו.

ציפי לבני: אבל לא צריך שמועות.

ציפי לבני: אני אומרת לך מה התוצאה.

ציפי לבני: הצעת התקציב באמת כללה קיצוץ של כשלושים אחוז בסיוע לשכר דירה – לא יהיה היום קיצוץ ספציפי לעולים החדשים – יש קיצוץ כולל, בכל התקציב, לכל מי שמקבל שכר דירה בכלל מהמדינה, עולים ואחרים, בשיעור של שבעה אחוז בלבד.

ציפי לבני: בוטלה ההוראה הספציפית.

רומן ברונפמן: צריכים להודיע את זה.

ציפי לבני: זה אומר שהעולים נמצאים במצב כמו האוכלוסייה הרגילה, ביחס לכולם יש פחות שבעה אחוז, אבל ביטלנו את הסעיף המיוחד שהיה ביחס לעולים קשישים, ששם הם היו אמורים להיפגע בשיעור של שלושים אחוז ואני חושבת שזו החלטה דרמטית.

רומן ברונפמן: אפשר לפתוח סוגריים ולהגיד לך שאת צריכה להסביר את זה, כי יש שמועה שגובלת כבר בהיסטריה ואנחנו לא יודעים מה המקור שלה.

ציפי לבני: אני אגיד לכם מה המקור.

ציפי לבני: היו פרסומים, כשהוגשה הצעת התקציב, שלקחו את ההצעה שהוגשה ופרסמו אותה ובאמת יצרו דינמיקה כזאת.

ציפי לבני: עכשיו, דרך אגב, אני מקריאה לכם ממש מתוך סיכום חתום.

ציפי לבני: מה שאני מקריאה הן לא הבנות כלליות.

ציפי לבני: זה סיכום שנחתם לפני שהצבעתי על התקציב בממשלה, ביני לבין משרד האוצר.

ציפי לבני: זה נכנס בתיקונים לתקציב שמגיע היום לכנסת.

ציפי לבני: מה שמגיע אליכם כבר כולל את כל התיקונים האלה.

ציפי לבני: כל הדרמה שהייתה קודם על הפגיעה בעולים החדשים – בעצם היום לא רק שאין פגיעה, אלא ביטלנו את מרבית הפגיעות ובחלק אפילו קבענו רף שהוא, לדעתי, יותר נוח לעולים.

ציפי לבני: כל אלה הם נושאים שאינם בתקציב משרד הקליטה.

ציפי לבני: הם חלק מתקציב משרד השיכון, אבל אלה הן ההסכמות שהגענו אליהן בנוגע לדיור עם משרד האוצר.

ציפי לבני: נושא נוסף, שהיה לנו אותו גם לפני שנה, היה הנושא של המשכנתאות לעולים מאתיופיה.

ציפי לבני: היה ביטול גורף של כל המענקים בכלל, עולים ולא עולים.

ציפי לבני: בנושא של העולים מאתיופיה אני בזמנו דרשתי וגם כאן – דרשנו ביחד, בעצם – אמרנו שהנושא הזה מיוחד, מדובר באנשים שנמצאים במרכזי קליטה והאינטרס שלנו, מעבר לצורך בקליטה, זה גם לשחרר אותם, להוציא אותם ממרכזי הקליטה.

ציפי לבני: גם השנה כמו בשנה שעברה, קיבלתי בנוסף עוד מאה מיליון שקל לדאוג למהלך הזה.

קולט אביטל: המאה מיליון שקל של השנה שעברה - - -

ציפי לבני: אלה נוספים.

קולט אביטל: נוספים.

קולט אביטל: מה קרה למאה מיליון של השנה שעברה?

קולט אביטל: כי גם אז לא הייתה החלטה אם אתם הולכים על משכנתא מלאה, כפי שניתנה – ואז מדובר בשלוש מאות משפחות – או שאתם הולכים על תנאים מופחתים.

ציפי לבני: לא על תנאים.

ציפי לבני: ההחלטה שעשינו הייתה למי נותנים.

ציפי לבני: זאת אומרת: חלק מהכסף הלך, קודם כל, לפינוי של אתרי קרוואנים שעדיין היו וזה כבר מומש.

ציפי לבני: נכון?

חביב קצב: זה במימוש סופי.

ציפי לבני: במימוש סופי.

ציפי לבני: זה נועד באמת להוציא באופן סופי את אותם אלה שנשארו באתרי הקרוואנים.

קולט אביטל: בכמה אנשים מדובר?

ציפי לבני: אולי תיתן סקירה.

חביב קצב: כשהתחלנו את המבצע היו כשלושים יחידות משפחתיות, אנחנו עומדים היום על 14 יחידות משפחתיות שנשארו ללא פיתרון – הרוב יחידים – באתר הקרוואנים.

קולט אביטל: אז אנחנו מדברים על 16 משפחות, זהו?

ציפי לבני: זה תקוע באתר קרוואנים.

ציפי לבני: אתם צריכים להבין: המשמעות של אתר כזה כל עוד הוא לא מתפנה – מעבר למשפחות שנמצאות במצב קשה – זו משמעות תקציבית מאד גדולה.

ציפי לבני: באתר כזה היו סידורי שמירה מיוחדים, היו בו אספקות של שירותים מיוחדים.

רומן ברונפמן: הם מרוכזים באתר אחד?

חביב קצב: הם מרוכזים בשלושה אתרים.

ציפי לבני: אבל זה חלק קטן מהתקציב.

רומן ברונפמן: כמה זמן אתה עומד על מכסה של 14?

חביב קצב: בשבועיים האחרונים.

חביב קצב: יש עיכובי ביצוע.

ציפי לבני: ירדנו החודש מ-30 ל-14, אבל זה חלק קטן מהמאה מיליון, כמה מיליונים בודדים.

ציפי לבני: אני מדברת על סדרי עדיפויות.

ציפי לבני: סדרי העדיפויות שקבענו היו: קודם כל לקחת סכום – שהוא לא גבוה – שמיועד לפינוי אתרי הקרוואנים, פינוי ממרכזי קליטה קיימים – חביב, תן את הפירוט של זה.

חביב קצב: אנחנו מדברים על משפחות, כולל משפחות חד הוריות, המתגוררות במרכזי קליטה ובאתרי קליטה.

חביב קצב: זה היעד שלנו, כשהמטרה שלנו היא שיפנו כמה שיותר, על מנת לקלוט - - -

רומן ברונפמן: כמה הצלחתם לפנות השנה?

ציפי לבני: יש לך את המימוש עד אפריל.

חביב קצב: היו לנו עד אפריל מימושים מאד גדולים, אבל אנחנו מדברים עכשיו על המימושים האחרונים.

חביב קצב: הכוונה במאה מיליון השקל, המענק שהשרה מדברת עליו, היא לטפל בשלוש מאות מקרים עד סוף השנה.

חביב קצב: שלוש מאות יחידות משפחתיות, זה 1200 נפש.

קולט אביטל: זאת אומרת שאתם החלטתם על מענק לשלוש מאות משפחות.

חביב קצב: כן.

קולט אביטל: וזה עתיד להסתיים בסוף השנה?

ציפי לבני: בשנת 2004 אני מקבלת עוד מאה מיליון.

קולט אביטל: שזה יספיק לעוד שלוש מאות משפחות.

ציפי לבני: נכון, ועכשיו אני אומרת יותר מזה: גם בראייה כלכלית, מאחר שמדובר באנשים שנמצאים במרכזי קליטה, להערכתי בשנת 2004 נהיה במצב בו יהיה צורך להוציא עוד.

ציפי לבני: אז נחזור עם צורך בתקציב נוסף.

ציפי לבני: אני אומרת את זה בקול רם.

ציפי לבני: כרגע אחת הסיבות שזה מגיע לסוף השנה היא שאת התקציב קיבלנו רק באפריל ושלקח לנו זמן לקבוע עם משרד האוצר את הקריטריונים שלפיהם אנחנו רוצים לפנות.

ציפי לבני: בשנת 2004 זה כבר יהיה במסלול משותף ממש החל מינואר, כי הסכום קבוע והקריטריונים גם הם נקבעו.

קולט אביטל: אם אנחנו מדברים על עולי אתיופיה, האם יש בתקציב שלך לשנה הבאה ביטוי כלשהו לעליית יהודי אתיופיה וקליטתם בארץ?

ציפי לבני: את רוצה עכשיו?

ציפי לבני: כי אולי אני אגמור קודם את התקציב ואז אני אתייחס ליהודי אתיופיה.

קולט אביטל: זה התקציב.

ציפי לבני: בסדר.

ציפי לבני: אז דני, אתה תתייחס בתקציב.

ציפי לבני: רק עוד שני דברים שאליהם אני רוצה להתייחס בתקציב לפני שאני אגיע לעולי אתיופיה.

ציפי לבני: בתקציב הייתה הצעה לבטל שני מחוזות במשרד הקליטה ולפטר כארבעים עובדים.

ציפי לבני: הסיכום שהגענו אליו במהלך הדיון על התקציב זה ביטול של מחוז אחד.

ציפי לבני: להערכתי, ביטול המחוז הזה לא יפגע בשירות שמקבלים העולים.

רומן ברונפמן: איזה מחוז זה?

ציפי לבני: אנחנו נמצאים כרגע בדיונים לגבי מחוז המרכז, אבל זה גם נושא שצריך לעבוד מול ועד העובדים, מול ההסתדרות, זה נושא שאני מעדיפה לא להתייחס אליו ספציפית, אבל גם המקורות שיתפנו כאן יעבדו לטובת משרד הקליטה, שזה דבר חשוב.

ציפי לבני: אני רוצה להתייחס רגע לכל הנושא התקציבי: כמו כל משרדי הממשלה משרד הקליטה סופג קיצוץ בתקציב הקיים בשיעור 15%, שזה הקיצוץ הרגיל.

ציפי לבני: מה שדיברתי עליו עכשיו זה חוץ מהקיצוץ הרגיל, לגבי תוכניות שהיו במשרד האוצר בנושאים שונים שעליהם נלחמנו.

ציפי לבני: הקיצוץ הזה יתבצע בדברים קיימים, אבל קודם כל אני הולכת לשנות חלק מסדר העדיפויות בתקציב 2004, בתקציב הקיים.

ציפי לבני: נוסף לכך, הגשתי תוכנית שהיא כרגע עדיין רעיונית.

ציפי לבני: זה גם בין היתר בראיית הדברים שאת אמרת, שיש קשר בין העלייה לבין הקליטה.

ציפי לבני: אני חושבת שיש צורך לחזק כאן נושאים מעודדי עלייה, לחזק את הקשר של היהודי – לפני השלב שהוא עולה, עוד כשהוא נמצא בחו"ל – עם משרד הקליטה ועם פעולות שאנחנו עושים כאן, לעשות פעולות בקרב קהל שעד היום הייתה בקרבו פחות עבודה, כמו צפון אמריקה, לחזק עבודה בקהלי יעד יותר פוטנציאליים, בעיני, מאחרים.

ציפי לבני: כמו למשל צעירים.

ציפי לבני: אין ספק שאדם צעיר שנמצא לפני לימודים אקדמאיים או תוך כדי לימודים, או לפני הקמת משפחה, הפוטנציאל שלו לבצע עלייה לארץ הוא הרבה יותר גדול, הסיכוי שהוא יישאר כאן אחרי שהוא מגיע הוא סיכוי הרבה יותר גדול, כי הקליטה היא רק שלו ולא של משפחה וילדים.

ציפי לבני: מה שאנחנו למדנו זה – וזה ברור ולא צריך סקרים בשביל זה – שקהל מהסוג הזה, אם עובדים בקרבו, העלייה שלו היא הרבה יותר מוצלחת, שלא לדבר על מונחים של תרומה כלכלית עתידית לכלכלה הישראלית.

ציפי לבני: אני שוברת כאן, במידה מסוימת, את הראייה הקלאסית אולי של המשרד, שאנחנו מקבלים אותם בשדה התעופה.

ציפי לבני: הרי הסוכנות מביאה, אנחנו קולטים.

ציפי לבני: זאת הייתה החלוקה הקלאסית.

ציפי לבני: ואני שמחתי דווקא לראות אתמול כותרת מאד גדולה.

ציפי לבני: אם תרומתנו הייתה בזה שהסוכנות הולכת היום לעשות את כל הפעולות האלה, בהתאם לאותם קריטריונים, בקרב הקהילה של יהודי צפון אמריקה, בקרב האוכלוסייה הצעירה, זה באמת מצוין.

ציפי לבני: הנושא של עלייה קבוצתית – שאני חושבת שהוא נושא ראוי, כי הוא תומך ויש לו סימנים חיוביים – זה נושא שבין היתר אני גם מתייחסת אליו בתוכנית שהגשתי, וכתוצאה מכך קיבלתי בתקציב התחייבות להשקעה תלת-שנתית של שלוש מאות מיליון ₪ נוספים לתקציב הקיים שלי – 85 מיליון בתקציב הנוכחי ועוד בשנה הבאה ושנה לאחר מכן.

ציפי לבני: אלה תוכניות שבחלקן גם הגדרתי אותן בסדר העדיפויות של המשרד הזה עם כניסתי לתפקיד ודיברתי על זה כאן.

ציפי לבני: דיברתי על הנושא של העברית, שהיא גם חלק מהעניין הזה, ודיברנו כאן על הנושא של מינהל הסטודנטים.

ציפי לבני: אז לא רק שאני חושבת שאבוי היה לנו אם זה היה מתבטל, אלא מאחר ואני חושבת שהמקום הנכון שצריך לעבוד בו לעידוד עלייה הוא בקרב צעירים, אני רוצה באמת להתמקד בזה וחלק מהתקציב יעבור גם לכיוון הזה.

ציפי לבני: זה עוד לא מתורגם לתת סעיפים, כלומר: זה עוד לא מתורגם לתוכניות.

ציפי לבני: אני, לקראת שנת 2004, אתרגם את זה לרמה של תוכנית.

ציפי לבני: לכן, השורה התחתונה מבחינת משרד הקליטה היא שקודם כל, נכנסנו לקיצוצים התקציביים ויצאנו עם עודף.

ציפי לבני: גם הדברים האלה צריך שיאמרו.

ציפי לבני: אני לא חושבת שיש עוד משרד ממשלתי שזאת הייתה הסיטואציה שלו בתקציב הנוכחי.

ציפי לבני: במונחים מספריים, התקציב שיש לי לשנת 2004 בסך הכל, גדול יותר מהתקציב שהיה לי בשנת 2003.

ציפי לבני: נקודה.

ציפי לבני: הדבר השני זה באמת מה שעשינו בנושא הדיור מבחינת הכוונות שהיו.

ציפי לבני: יש פגיעה מסוימת, אבל מול הכוונות אני חושבת שהגענו להישגים גדולים וסליחה שאני מחמיאה לנו בעניין הזה.

ציפי לבני: זה נכון, צריך לומר, שיש קיצוץ.

ציפי לבני: כלומר, אם אני צריכה לבטל מחוז, אני אבטל מחוז.

ציפי לבני: אם אני צריכה לפגוע באותם 15% אם זה יהיה בעבודה מול רשויות מקומיות בתוכניות הקיימות או בתהליכים הרגילים, זה ילך ככה.

ציפי לבני: בנוגע לתמיכות – זה גם יקרה.

ציפי לבני: אבל אני חושבת שקיבלנו מקורות ליצור את סדרי העדיפויות הנכונים בשנה הבאה.

ציפי לבני: אז אני כבר אומרת באופן חד משמעי: אני מתכוונת להתייחס בחרדת קודש לסכום הנוסף הזה.

ציפי לבני: אני לא הולכת להשתמש בו כדי למלא עכשיו את מה שמקצצים לנו, כאילו לא היה קיצוץ.

ציפי לבני: זאת לא הכוונה, זה לא הסיכום שלי, לא עם ראש הממשלה ולא עם שר האוצר בעניין הזה, זה נועד לפתח תוכניות חדשות שהן גם בתחום הקליטה וגם בתחום של עידוד העלייה, ואני אתייחס לזה אם יהיה לנו גם זמן.

ציפי לבני: מדובר בשורה שלמה של דברים.

ציפי לבני: אני רוצה להעביר את משרד הקליטה בכלל ואת כל הנושא הזה לשנת 2004.

ציפי לבני: יש היום מערכות מידע שאתה יכול באמצעותן גם להגיע לאנשים שנמצאים מחוץ למדינה, יש אינטרנט, יש שורה שלמה של דברים שאפשר לעשות כדי לעודד את הקשר עם היהודים עוד לפני שהם מגיעים הנה וגם לעודד מידע עבור עולה שנמצא כאן.

ציפי לבני: שלא לדבר על הצורך של העולים להזדקק לפקידות ממשלתית, בירוקרטיה ממשלתית שהם חלק מהדברים שאנחנו מתכוונים לחסוך בהם, לדעתי, לכל אדם.

ציפי לבני: זה מה שאני מתכוונת לעשות עם התקציבים האלה ואני אתייחס לזה יותר מאוחר, אבל זאת הכוונה.

ציפי לבני: עד כאן בנוגע לתקציב.

ציפי לבני: בנוגע לעלייה מאתיופיה שני דברים, ותכף גם דני יתייחס לעניין התקציבי, לגופו.

ציפי לבני: אני ביקשתי שייקבע יום עיון אחד לפחות, שיהיו שותפים בו כל הגורמים שעסקו עד היום בנושא הקליטה של העלייה האתיופית.

ציפי לבני: עברנו כמה שנים טובות.

ציפי לבני: אני חושבת שהגיע הזמן לעסוק בהפקת לקחים.

ציפי לבני: אני בטוחה שיש דברים שאפשר לעשות יותר טוב, אני חושבת שחלק גם ראוי להידברות, לא רק בין המשרדים הרלוונטיים שעוסקים בזה, אלא גם בין העולים עצמם, על ארגוניהם, על המייצגים שלהם.

ציפי לבני: יש את הפרויקט הלאומי האתיופי שהתחיל לרוץ רק עכשיו.

ציפי לבני: אני לא רוצה להיות במצב שבו נוסף עוד "עב"מ" – או, יותר טוב, עוד גורם – לטיפול שכולם רצים בו במקביל.

ציפי לבני: יש תופעה.

ציפי לבני: כל התחום הזה של הקליטה, בכלל, אפרופו תקציב, זה תחום שיש בו גם השקעה גדולה.

ציפי לבני: יש ארגונים מחו"ל, יש את יהדות העולם, יש כאן כסף שהוא לא מתורגם נכון לסדר עדיפות נכון, בעיקר במה שנוגע לעולי אתיופיה.

ציפי לבני: זה נושא שמעורר ומעודד גם גורמים לא ממשלתיים לעסוק בו, אבל הוא לא מאוגם, לטעמי, כפי שהוא צריך להיות.

ציפי לבני: לכן ביקשתי להתכנס, ממש יום, מנותקים – לא איזו שעה דיון פה ושם, אלא מנותקים – במקום שנשב כולנו, כל הגורמים, נחשוב מה היה, נחשוב איך נכון ללכת.

ציפי לבני: למשל, נושא השכונות שהיום העולים מתגוררים בהן.

ציפי לבני: נטיית הלב שלי הייתה לעודד עולים שעוזבים – זה אפרופו המשכנתאות, איך נעשה בהן שימוש.

ציפי לבני: על מה היה לנו ויכוח?

ציפי לבני: למה לקח זמן עם המאה מיליון?

ציפי לבני: – אני חשבתי שנכון לעודד עולים שעוזבים מרכז קליטה ללכת דווקא לעיר חזקה.

ציפי לבני: לא ללכת לשכונה שבה נמצאים כולם.

ציפי לבני: אני ביקשתי לתת עודף, לתת תוספת, למי שהולך לשורה של ערים שאנחנו נקבע שהן חזקות ודווקא שם אין את אותן שכונות של יוצאי אתיופיה.

ציפי לבני: אני מודה שבוויכוח הזה מול משרד האוצר לא הצלחתי ומאחר והגענו כמעט לסוף השנה והתקציב לא מומש, אמרתי: אני על זה לא אפוצץ את כל העניין.

ציפי לבני: אבל, אני חושבת שזה נכון.

ציפי לבני: תראו: אנחנו לא מפנים היום עולים למקומות שהם יגורו בהם.

ציפי לבני: יש היום קליטה ישירה, גם מי שמגיע וגם מי שעוזב את מרכזי הקליטה וזה נכון גם לעלייה האתיופית.

ציפי לבני: אבל נטיית הלב של מי שעוזב – ואני יכולה להבין אותה ברמה האנושית – היא ללכת למקומות שהוא מכיר שם, למקומות שהוא מרגיש נוח וזה אומר, שוב, אותן שכונות.

ציפי לבני: אנחנו מגיעים למצב שבו יש – אני הייתי בביקור בשכונת קריית משה ברחובות, ששם עומד בית ספר בשכונה שהוא בית ספר ריק, כי מסיעים את כולם ובצדק לבתי ספר אחרים בעיר, וזה דבר שנכון לעשות, ומצד שני השכונות הולכות, מתמלאות ומתרחבות, זו סיטואציה שאני חושבת שראויה לטיפול.

ציפי לבני: יש גישות שונות.

ציפי לבני: יש כאלה שאומרים: במקום לעודד אנשים לעזוב, בואי תתני טיפול יתר בשכונות האלה.

ציפי לבני: זה נכון שיש גם טיפול יתר בשכונות האלה.

ציפי לבני: יש את המוקדים האתיופים שאנחנו ממשיכים אותם.

ציפי לבני: נעשו כבר מחקרים, יש לנו כבר חלק מהתוצאות.

ציפי לבני: אני חושבת שאפשר להמשיך בטיפול הקיים, כי כרגע התקציב הוא פר הטיפול הקיים, אבל אני גם חושבת שצריך לעשות חושבים על כל העניין הזה, בעיקר לאור העובדה שיש להניח שבשנה הבאה יגיעו יותר עולים.

ציפי לבני: לא רק שהעלייה הזאת לא תידלדל, מבחינת הנתונים המספריים, אלא יש להניח שיגיעו יותר, אני לא יודעת כמה.

ציפי לבני: במקום שנטפל בבעיות אחרי שהן נוצרות, בואו נראה איך אנחנו עושים את זה נכון.

קולט אביטל: רגע.

קולט אביטל: הביטוי התקציבי?

ציפי לבני: נכון, את צודקת, לא נתתי תשובה.

ציפי לבני: דני, בוא תיתן תשובה לעניין התקציבי.

דני טופז: לגבי הנושא של המספרים הקיימים, סדרי גודל, אנחנו מתוקצבים כפי שהיינו מתוקצבים בינואר 2003.

דני טופז: הצעת התקציב של 2004 לוקחת בחשבון פחות או יותר את אותו מספר.

קולט אביטל: כמה עולים אתם לוקחים בפוטנציה, מאתיופיה, כולל השנה?

חנוך צמיר: שלושת אלפים.

דני טופז: אנחנו לוקחים בחשבון שלושת אלפים עולים מאתיופיה, אבל אני לא נכנס כרגע להחלטת הממשלה על הבאת קבוצה הרבה יותר גדולה.

דני טופז: לנושא הזה אנחנו בכלל לא מתוקצבים.

קולט אביטל: ואם תחליט הממשלה שהיא משנה מדיניות - - -

ציפי לבני: אה, בוודאי, זה לדרוש תקציב נוסף.

רומן ברונפמן: כמה תקציב יש לעלייה כוללת?

קולט אביטל: פוטנציאל כפי שאתם רואים אותו בכל העולם.

דני טופז: אנחנו היינו רוצים להגיע - - -

רומן ברונפמן: לא לכמה אתם רוצים להגיע.

רומן ברונפמן: התקציב בנוי על איזשהו צפי של עלייה.

דני טופז: התקציב כולו בנוי על שלושים.

דני טופז: זה לא יהודי אתיופיה, זה סל שונה.

קריאות: - - -

קולט אביטל: זאת אומרת, מהעולם כולו עשרים אלף ועוד שלושת אלפים יהודי אתיופיה.

ציפי לבני: צריך לומר דבר אחד שיהיה ברור: כשאנחנו מדברים על קיצוצים, אני לא עוסקת בנושא של סל הקליטה.

ציפי לבני: מבחינתנו, אם מגיעים מאה אלף, מאתיים אלף, מיליון, זה עובר – ברגע שנגמר התקציב כאן – למשרד האוצר.

רומן ברונפמן: זה משנה, כי המעטפת שלך תשתנה אם זה עשרים אלף או מאה אלף.

קולט אביטל: זה תקציב נפרד.

רומן ברונפמן: את תוכלי לעשות את כל הפעילות שהמשרד עושה אם פתאום יגיעו מאה אלף?

רומן ברונפמן: לא.

רומן ברונפמן: אני לא מדבר רק על סל קליטה.

רומן ברונפמן: אני מדבר על כל המערכת.

קולט אביטל: יש סל קליטה ויש כל פעילות אחרת.

ציפי לבני: רגע, אני אענה לך.

ציפי לבני: שני דברים: קודם כל, אני אמרתי את זה גם הפוך, כשניסו אנשי משרד האוצר להגיד לי: ירד מספר העולים, בואו נוריד בתקציב.

ציפי לבני: אמרתי: לא.

ציפי לבני: למה?

ציפי לבני: התקציב שניתן לעולה עם ירידתו מהמטוס, סל קליטה והנושאים הטכניים, פחות מטרידים אותי.

ציפי לבני: כי זה מספר שהוא טכני.

ציפי לבני: יהיו יותר – האוצר ייתן יותר.

ציפי לבני: יהיו פחות – זה לא כסף שאני מקבלת אותו.

ציפי לבני: גם הקיצוץ אף פעם לא מגיע לשם.

ציפי לבני: לא מורידים 15%.

ציפי לבני: עושים מה שנקרא תקציב קשיח.

ציפי לבני: אתם מכירים את זה, זה לא תחום שאני מתעסקת אתו, לכן מבחינתי זו בעיה של האוצר וגם אם יש פחות – אני לא נהנית מזה.

ציפי לבני: אני לא קיבלתי בזמנו – וזה עונה למה שאתה אומר – את הטיעון, שכרגע יש פחות עולים, אז אני צריכה לעשות פחות.

ציפי לבני: בראייה שלי כל העיסוק של המשרד זה לא עיסוק של שנה ראשונה שעולה מגיע לארץ.

ציפי לבני: זה עיסוק לאורך זמן, זה עיסוק למשך שנים.

ציפי לבני: בראייה שלי זה גם בכלל נושא חברתי שראוי שנעסוק בו גם עם ציבור הוותיקים שנמצאים כאן בארץ.

ציפי לבני: לכן, כשאני מסתכלת על תוכניות – אם אתה לוקח בחשבון, תכף, כשנסתכל על תוכניות, גם את מה שקיבלנו היום כתוספות - אני חושבת שאני יכולה לתת מענה.

ציפי לבני: למרבה הצער, גם המספרים שצפויים בשנה הבאה הם לא גדולים אבל אני בטוחה שנוכל לתת מענה, מאחר וקיבלתי תקציב, גם לתוכניות הנוספות.

ציפי לבני: יחד עם זאת התקציב לא נותן מענה – וזה חד משמעית, אני אומרת את זה כל הזמן - למימוש של החלטת הממשלה, תרגום של החלטת הממשלה, אם הוא יהיה דרמטי מבחינת מספר העולים שיגיעו מאתיופיה, ההחלטה על כמה תדרוש גם החלטה על כמה כסף.

ציפי לבני: נקודה.

ציפי לבני: זה דבר שידוע, הוא ידוע גם לאנשי האוצר.

קולט אביטל: התשובה כרגע היא שתוכנית הממשלה איננה כוללת עלייה דרמטית.

ציפי לבני: אבל הוא יודע את זה.

ציפי לבני: יש דיון נפרד –

30095: - - -

ציפי לבני: מה שאמרתי עד עכשיו לנושא ההיערכות והפקת הלקחים, לא עונה על מספרים.

ציפי לבני: יש היום את החלטת הממשלה לגבי הוועדה בראשות אברהם פורז.

ציפי לבני: הוועדה הזאת לא רק תצטרך לקבוע כמה, היא תצטרך גם לקבוע את התקציב ואת המקורות התקציביים, נקודה.

ציפי לבני: גם האוצר – ויושב פה נציג האוצר ואת יכולה לשאול אותו – יודע, שכל החלטה כזאת תצטרך להיות מלווה בתקציב נוסף.

30095: מה שאני שואל – הממשלה החליטה לפני שמונה חודשים.

30095: למה לא מתרגמים את ההחלטה - - - הרי יש רוויזיה.

ציפי לבני: לא, לא.

ציפי לבני: אין רוויזיה.

ציפי לבני: סליחה.

ציפי לבני: אתה יודע את ההחלטה היטב.

ציפי לבני: אני לא מייחסת לך חוסר ידיעה של ההחלטה.

30095: ההחלטה ברורה חד משמעית.

ציפי לבני: לא נכון, סליחה.

30095: אז תסבירי לי.

ציפי לבני: ההחלטה קובעת ועדה שתקום כדי לקבוע גם את הכמויות, גם את האיך וגם את הכמה, לא רק מבחינת העולים, אלא גם מבחינה תקציבית.

ציפי לבני: אתה יודע את זה, כי אתה פועל כדי שהוועדה תקבע את ההחלטות שבעיניך הן ההחלטות הנכונות.

ציפי לבני: אתה לא יכול להגיד שאתה לא מודע לקיום של הוועדה הזאת.

ציפי לבני: הוועדה היא בראשות שר הפנים, אני חברה בוועדה הזאת, היה דיון אחד עד עכשיו ואתה טוען נגד זה.

ציפי לבני: אני מכירה את המלחמה שאתה מנהל כדי שהוועדה תקבע את ההחלטה, אבל זה לא מצב שיש החלטה ועכשיו רק אין לזה תקציב.

ציפי לבני: אין עדיין החלטה כפי שאתה רוצה שתהיה על ידי הוועדה.

ציפי לבני: ברגע שתהיה החלטה כזאת, באופן חד משמעי אני אומרת: לא רק שהמשרד אין לו תקצוב אם יוחלט על יותר משלושת אלפים עולים, גם משרד האוצר יודע שבמקרה כזה הוא יצטרך לתקצב יותר את משרד הקליטה, נקודה.

רומן ברונפמן: כולם יודעים את זה.

רומן ברונפמן: זה לא חדש.

קולט אביטל: אם יש לך עוד שנייה בנושא של התקציב הכולל אני רוצה לשאול, אם בתקציב שלך ואם בתוכניות המשרד שלך יש גם התייחסות להחזרת ישראלים מחו"ל.

ציפי לבני: בוודאי.

ציפי לבני: אני אתייחס לנושא של הישראלים.

ציפי לבני: אחד הנושאים שמאד מטרידים זה באמת הנושא של קהילת היורדים הישראלים שחיים בחו"ל.

ציפי לבני: דרך אגב, חלק מהתקציב הנוסף שביקשתי מתייחס לנושא הזה.

ציפי לבני: החלק הקשה בסיפור הזה הוא שיש קושי אפילו בקבלת נתונים מספריים.

ציפי לבני: אנחנו יודעים איפה יש קהילות שיש בהן קבוצות גדולות יותר של ישראליים.

ציפי לבני: אני רציתי, למשל, לקבל נתונים שמיים.

ציפי לבני: החלום שלי היה לפנות, לעשות פילוחים ולמקד את העשייה שלי בקרב הקבוצה הזאת – לא באיזו רמה אמורפית, אלא לעשות פעילות שהיא ממש נקודתית.

ציפי לבני: לפנות למשפחות שאני יודעת שיש להן ילדים, לעשות קייטנות בקיץ, לפנות באופן יותר נקודתי.

ציפי לבני: אין לי את היכולת לעשות את זה, ביקשתי כרגע מהגורמים שאחראים על הנושא הזה לאסוף מול משרד החוץ נתונים, לנסות לקבל חתכים של משרד החוץ ומשרד הפנים – כי אנחנו יודעים מתי בן אדם יוצא מהארץ, אבל זה לא אומר שאני יודעת איפה הוא גר אחר כך, אלא אם כן הוא פונה לקונסוליה.

ציפי לבני: חלק מהפעילות שלי, באותה תוכנית שקיבלתי עליה כסף נוסף, עוסקת בקהל הזה ואני רוצה לפנות אליו.

ציפי לבני: דיברתי גם על אמצעי תקשורת, על שנת 2004.

ציפי לבני: יש היום קהל, יש תקשורת שמופנית אליו, יש את הטלוויזיה הישראלית בחו"ל, יש לו מקורות מידע שאני רוצה להשתמש בהם, אני רוצה לעבוד בקרב הקהל הזה.

ציפי לבני: התשובה לשאלתך היא כן, וזה במסגרת אותה תוכנית שלגביה קיבלתי תקציב נוסף.

ציפי לבני: אנחנו פועלים היום, בין היתר, בקרב הקהילה של הישראלים בדרום אפריקה.

ציפי לבני: אחד הנושאים שבעיני הם חשובים זה קשר עם תנועות נוער בארץ וקיבלתי עכשיו כבר עדכון שהכוונה היא לפתוח שם יחד עם הצופים, נדמה לי, קשר עם הדור הצעיר.

ציפי לבני: אני מאמינה שהפעילות בתחום הזה צריכה להיות בעיקר בקרב הדור השני של מי שעזב.

ציפי לבני: כי מי שעזב, אני מניחה שלעשות מעבר פעמיים בחיים יהיה לו יותר קשה, אבל קבוצה צעירה שיש לה קשר עם תנועות נוער זה קהל טוב.

ציפי לבני: פעולות נוספות שעשינו כבר השנה, שהן גם בתחום של עידוד עלייה – ואני חושבת שגם הן נעשו לראשונה – אלה מבצעים שונים של קשר עם תיירים.

ציפי לבני: תיירות יהודית שמגיעה לארץ.

ציפי לבני: עשינו את זה בשתי דרכים שונות: אל אילת, שאליה הגיעו עשרת אלפים יהודים צרפתיים במהלך חודש אוגוסט, שלחנו את אנשי המשרד שלנו שעשו פגישות עם האנשים האלה ונתנו להם חומר.

ציפי לבני: בראייה שלנו, אנחנו לא רוצים להציק לתייר שמגיע לארץ.

ציפי לבני: בעינינו, כל תייר שמגיע לארץ, טוב שהוא מגיע.

ציפי לבני: אבל, אנחנו כן רוצים לפתוח לו פתח אל אפשרות העלייה, לתת לו אינפורמציה, כי אנחנו חושבים שברגע שמזכירים למישהו את האופציה הזאת ונותנים לו מקורות מידע, התרגום של זה לעלייה יכול להפוך את זה ליותר מעשי.

ציפי לבני: חוץ מהמפגשים שעשינו באילת – שזה היה באמת יום שבו היו שם כל עובדי המשרד דוברי הצרפתית ונפגשו עם כל העולים, גם אני ירדתי לשם – ארגנו מבצע יחד עם התאחדות בתי המלון וחילקנו עכשיו חוזרים בקרב התיירים.

ציפי לבני: מאחר שהנחנו שעכשיו ערב חגים ורוב התיירות היא תיירות יהודית, כל תייר שהגיע לבית מלון קיבל מידע בכל השפות, קיבל מספר טלפון של משרד הקליטה כדי לקבל מידע.

ציפי לבני: מבחינתנו, זה נותן שני דברים: קודם כל, זה נותן לו מידע אם הוא רוצה לשאול שאלות בנושא עלייה, וזה טלפון שקיים בדרך כלל בשדה התעופה, שעובד 24 שעות, הוא אפילו לא לפי שעות קבלה או משהו כזה, ושנית זה נותן לנו עוד נתונים על אנשים.

ציפי לבני: אני מאמינה גדולה באיתור.

ציפי לבני: אמרתי את זה קודם לגבי היורדים, זה נכון גם ביחס לפוטנציאל עלייה.

ציפי לבני: בן אדם שהרים טלפון ויש לי כתובת שלו, אני יכולה ליצור אתו אחר כך קשר.

ציפי לבני: חלק מהתוכנית שלי – אם אני מדברת על התוכנית שקיבלתי עליה תקצוב נוסף – זה לקיים מאגרי מידע רחבים יותר, שהם מאגרים פוטנציאליים.

ציפי לבני: מי שהרים טלפון, זה אומר שעבר לו בראש רעיון העלייה.

ציפי לבני: אני רוצה לחזק את זה.

ציפי לבני: אחד כזה, הסוכנות יכולה ליצור אתו קשר באמצעות השליחים שלה כשהוא חוזר הביתה.

ציפי לבני: אלה חלק מן הדברים שעשינו.

ציפי לבני: אפרופו שאלתך בעניין עידוד עלייה.

ציפי לבני: אני לא חושבת שמתוך העשרת אלפים יעלו בשנה הבאה לארץ תשעת אלפים תשע מאות תשעים ותשעה.

ציפי לבני: תהליך של עלייה לוקח זמן, אבל אני חושבת שכל פעולה שאנחנו עושים בנושא הזה היא חשובה.

ציפי לבני: בנוגע לעידוד עלייה דיברתי על הנושא של הצעירים.

ציפי לבני: בנושא של תעסוקה – אני תכף אדבר על מה שאנחנו עושים כאן בארץ בנושא, אבל – אנחנו רוצים לתת מידע דרך האינטרנט, כולל מידע לפני שאדם עולה לארץ, ביחס לאופציות תעסוקה.

ציפי לבני: אחת ההסתכלויות שלנו היא שלעומת ישראלי שמחפש תעסוקה במקום המגורים, עולה שמגיע עכשיו לארץ יבחר את מקום המגורים לפי התעסוקה.

ציפי לבני: הוא כבר עשה את אקט העקירה ומבחינתו, אלמנט הוודאות של התעסוקה יכול להביא אותו לגור במקום שאולי מלכתחילה הוא לא חשב עליו.

ציפי לבני: לכן אנחנו רוצים לתת את המידע הזה בדבר מקומות אופציונליים עוד לפני העלייה, אם אפשר, בוודאי סמוך למועד הגעתו לארץ.

ציפי לבני: מבחינת הנתונים – חשוב לדעת ואלה הנתונים של הרבעון השני של שנת 2003 – אחוז הבלתי מועסקים בקרב העולים קטן יותר, 9.6%, מאשר הבלתי מועסקים בקרב הישראלים הוותיקים, שזה 9.8%.

ציפי לבני: עד כאן הבשורה המשמחת.

ציפי לבני: זה גם נכון שהרבה מאד מהם לא עובדים במקצוע שלהם.

ציפי לבני: העובדה שאדם לא עובד במקצוע שלו היא בעייתית משני היבטים שונים.

ציפי לבני: האחד, מבחינתו.

ציפי לבני: אדם שקם בבוקר ובסוף היום יש לו, אומנם, שכר לפרנס את משפחתו, אבל הוא לא מרוצה בעבודה, עדיף בוודאי שיעבוד במקצוע שלו.

ציפי לבני: גם מבחינה כלכלית, במונחים כלכליים של מדינת ישראל, התרומה לשוק העבודה של אדם שעובד במקצוע שלו היא הרבה יותר גדולה, בעיקר כשאנחנו מדברים על אוכלוסייה שהיא בעלת תארים אקדמאיים, בעלת מקצוע, שההשתלבות שלה במקצועות שלה כבר הוכיחה את עצמה.

ציפי לבני: העלייה הגדולה של שנות התשעים תרמה לכלכלה הישראלית בשיעור אדיר.

ציפי לבני: לכן אני רואה כחלק מהמטרות שלנו כאן ביחס לעולים, לעשות להם את השידוך עם מקומות העבודה במקצועות שלהם.

ציפי לבני: אנחנו גם רוצים, אם אנחנו מדברים על עידוד העלייה, להקל בנושא של רישוי.

ציפי לבני: הרבה פעמים אלה נושאים טכניים.

ציפי לבני: את מכירה את זה, אני חושבת, גברתי היושבת ראש, מהעלייה הצרפתית, שהייתה להם בעיה עם השפה, עם מקצועות שונים, שהבחינות לא היו בשפה הרלוונטית.

ציפי לבני: זה נושא שאני מתכוונת להתלבש עליו.

ציפי לבני: להקל על מי שבא הנה למצוא את עצמו במקצוע שלו.

ציפי לבני: דרך אגב, אפרופו שפות – אני גם מעדכנת את הוועדה שפתחנו את אתר האינטרנט גם בספרדית, כדי לאפשר קשר גם עם העלייה הדרום אמריקאית.

ציפי לבני: בנוגע לתעסוקה, רק להשלים – מאחר וכבר פתחתי את הנושא הזה – כדי להפוך את זה לישים, החלטנו על שורה של ירידי תעסוקה בכל הארץ.

ציפי לבני: הראשון התקיים באשקלון, הדרישה וההשתתפות היו מאד מאד גדולים – אולי, קלאודיה, את רוצה לעדכן מה היה ומה התוכניות בעניין הזה.

קלאודיה כץ: הצענו כשלוש מאות וחמישים מקומות עבודה.

קלאודיה כץ: המטרה הייתה באמת אך ורק לאשקלון – לפעמים אנחנו עושים גם ירידים ארציים או מחוזיים – העיר אשקלון מוכת אבטלה ולא בצדק, אפשר לשפר שם את המצב.

קלאודיה כץ: פנו כשלושת אלפים עולים, שזה בערך השיעור התמידי שלנו.

קלאודיה כץ: חזרו מספר מעסיקים ללא עובדים, בעיקר בתחומי הבנייה.

קלאודיה כץ: אנחנו התאמנו את מקומות העבודה.

קלאודיה כץ: לא פתחנו את הכל רק לאקדמאים, אלא בדקנו את המובטלים באשקלון והתאמנו את מקומות העבודה.

קלאודיה כץ: יתכן מאד שיש קושי מסוים לגייס אנשים לענפים מסוימים.

קולט אביטל: איזה סוג תחומי עבודה אתם מוצאים?

קלאודיה כץ: ממהנדסים ועד שירותים, ממסגרים וחשמלאים מוסמכים עד תפסנים בבניה בתיעוש.

קלאודיה כץ: אנחנו לא הלכנו על "הפועלים השחורים", מה שנקרא, אלא באמת על עבודות שיש להן תגמול - -

תמר דסטה: אני מוכרחה להסתייג מהמושג הזה, פועלים שחורים.

קלאודיה כץ: פועלים, בסדר.

קלאודיה כץ: אני מדברת על כך שלא הלכנו על עבודות שאין בהן הכנסה מכובדת וגם עבודה מאד מאד קשה, אלא באמת התאמנו את הדברים.

קלאודיה כץ: כעת אנשים נמצאים במשא ומתן מול מעסיקים.

קלאודיה כץ: העמדנו שם ביריד עמדה לכתיבת קורות חיים.

קלאודיה כץ: היו כאלה שהגיעו, לא היו מאורגנים מבחינת קורות חיים והמעסיקים דרשו חלק מהדברים – עשינו את זה על המקום.

קלאודיה כץ: העמדנו לרשות המובטלים גם פסיכולוגים תעסוקתיים שהכינו אותם לפני הראיונות מול המעסיקים.

קלאודיה כץ: את התוצאות אנחנו בדרך כלל מקבלים תוך חודש.

ציפי לבני: יש לנו עכשיו בתכנון יריד בתל-אביב.

קלאודיה כץ: יש לנו ככה: באור עקיבא בשלושים באוקטובר, בבאר שבע בארבעה בנובמבר, בתל-אביב ב-13 בנובמבר, בחיפה ב-25 בנובמבר.

קלאודיה כץ: ייתכנו שינויים, אבל אלה התאריכים המתוכננים.

קריאה: מה עם ירושלים?

קלאודיה כץ: ירושלים מתוכננת בסביבות תחילת דצמבר.

קלאודיה כץ: פשוט אין תאריך עדיין.

ציפי לבני: הכוונה היא לעשות ירידים ברצף, כמעט בכל מקום בארץ.

ציפי לבני: כשנעשה בתל-אביב, אנחנו מתכוונים להביא אנשים באוטובוסים מכל האזור, כי תל-אביב היא לאו דווקא המקום בו נמצאים העולים, אבל היא במרכז.

ציפי לבני: ממקומות כמו בת-ים, חולון, ראשון – מקומות בהם יש קבוצות גדולות של עולים – אנחנו מתכוונים להביא את המעוניינים ליריד, למפגש עם המעסיקים.

ציפי לבני: אפרופו תעסוקה, עשינו פרויקט חדש.

ציפי לבני: הנושא של חד הוריות עלה לכותרות במהלך השנה הזאת, כשבעצם מרבית החד-הוריות הן בקרב העולים החדשים.

ציפי לבני: עשינו פרויקט של אמהות חד-הוריות.

ציפי לבני: קלאודיה, את רוצה לספר?

קלאודיה כץ: כן.

קלאודיה כץ: החלטנו שאנחנו רוצים להקל על אמהות חד-הוריות את ההחלטות שמכאיבות להן בקשר לכניסה לשוק העבודה ולתת להן כלים אפשריים כדי להשתלב בעבודה.

קלאודיה כץ: האפיון של אמהות חד-הוריות עולות קצת שונה מזה של כלל האוכלוסייה.

קלאודיה כץ: יש מוטיבציה לעבוד, חסרה מאד העברית, לפעמים אנשים רכשו מקצוע, אבל הרבה זמן היו בבית ואיבדו את המיומנויות, כמובן שמאד קשה להתמודד מול מעסיק ישראלי וכן להבין מה הוא רוצה – כי ביתר המקומות אין שום בעיה, אפשר להסתדר בכל השפות האחרות, אבל כאן אכן צריך את זה.

קלאודיה כץ: לקחנו את כל היועצים שלנו בנושא הזה והקמנו מספר מאד גדול של קבוצות חד-הוריות לצורך למידה של עברית תעסוקתית ומיומנויות משא ומתן מול מעסיק פוטנציאלי.

קלאודיה כץ: העדכון של השרה הוא 525 עולות, אבל נכון לשבוע שעבר זה כבר 585.

קולט אביטל: 585 מה?

קלאודיה כץ: עולות חד-הוריות שהשתלבו בקורסים של עברית תעסוקתית ומיומנויות מול מעסיק.

קולט אביטל: בשלב הזה מדובר רק בקורסים.

קלאודיה כץ: כן.

קלאודיה כץ: בשלב הזה מדובר ב-150 שעות וזה בשיתוף עם משרד החינוך.

קלאודיה כץ: אנחנו מתאימים קבוצות הומוגניות ועדכנו את תקן הקבוצה מ-25 ל-15 איש על מנת להגיע למקסימום, כי הידע בעברית בין החד-הוריות מאד מאד שונה.

ציפי לבני: דרך אגב, גם בקרב העולות החד-הוריות שיעור המועסקות הוא הרבה יותר גבוה מאשר בקרב הישראליות.

ציפי לבני: לכן ביקשנו – זה מתחבר לעניין של הדיור – את התוספת של ה-25% במבחן ההכנסה, כי חששנו שאחרת יהיה מצב שבו, כדי לקבל דיור, יהיה להן שווה להפסיק לעבוד, ולא רצינו שזה יקרה.

ציפי לבני: מבחינת נתונים מספריים של אגף התעסוקה, האגף נתן שירות – שירות, זה לא מציאת עבודה – ל-48,300 עולים.

ציפי לבני: יש פרויקטים חדשים שאני מתייחסת אליהם: לימודי עברית תעסוקתית, כי גם כאן למדנו שלא מספיק שאתה מדבר עברית כדי לקנות במכולת, אלא שבשביל למצוא עבודה, בעיקר במקצוע שלך, אתה צריך להיות "מאוכוון" שפה.

ציפי לבני: 3816 עולים למדו עברית במשך 150 שעות.

ציפי לבני: אלה היו 159 כיתות בשנת 2003.

ציפי לבני: הפרויקט של האמהות החד-הוריות, עכשיו קלאודיה סיפרה עליו.

ציפי לבני: קידומי העסקה – מימנו 2111 עולים בשנת 2003 בפרויקט הזה והם כבר מועסקים בפועל.

ציפי לבני: מרכזי הכוונה נתנו שירות ל-2830 עולים – דרך אגב, מרכזי הכוונה נלקחו כדוגמה על ידי משרד התעשייה והמסחר עכשיו, כשעלה הנושא של האמהות החד-הוריות.

ציפי לבני: הם דיברו על הקמת מרכזי הכוונה ואת הדוגמה הם לקחו מהמשרד שלנו.

ציפי לבני: אנחנו עובדים אתם בשיתוף פעולה.

ציפי לבני: סדנאות לחיפוש עבודה, רכזי תעסוקה בלשכות וכולי.

ציפי לבני: אני לא אכנס כאן בדיוק לכל קורסי הרישוי, קורסי הסבה וכן הלאה.

ציפי לבני: מבחינת עולי אתיופיה, בפרויקט "אשת חיל" – שזה פרויקט לעידוד תעסוקת נשים אתיופיות , הושמו חמש מאות עשרים נשים במקומות עבודה במהלך השנה.

ציפי לבני: אנחנו ממשיכים להפעיל רכזי תעסוקה בעשרה יישובים, הקמנו חממה תעסוקתית לעולי אתיופיה באשדוד – יש ארבעים עולים בשנת 2003 – 33 עולות עברו קורס הסבה לאחיות מוסמכות, היו קורסי נהיגה, מחשבים, גרפיקה ממוחשבת, בניית ציפורניים, ספרות, שהשתתפו בהם 350 עולים בשנת 2003.

ציפי לבני: בשנה זו 11,830 עולים חדשים הושמו בעבודה ואני חושבת שזה נתון מאד מרשים.

ציפי לבני: עד כאן בנוגע לתעסוקה.

ציפי לבני: אפרופו סדר עדיפויות.

ציפי לבני: במפגש הראשון או השני שלנו כאן

ציפי לבני: דיברתי על שני נושאים שמאד מטרידים אותי ואני רוצה לומר שהם גם יקבלו ביטוי תקציבי מבחינתי.

ציפי לבני: האחד היה השפה העברית והשני הנושא של נוער בסיכון – אני, דרך אגב, יכולה לפרט עד כמה שתרצו.

ציפי לבני: זה תלוי לאיזה רמות אתם רוצים להגיע – למרות ששני הנושאים האלה הם לא פרופר נושאים שהיו במסגרת משרד הקליטה, כי הנושא של העברית זה בדרך כלל משרד החינוך, אולפנים, והנושא של נוער בסיכון ודומיו הם בשותפות עם משרד העבודה, אני חושבת שהם נושאים מרכזיים, חברתיים.

ציפי לבני: בנושא של העברית – נדמה לי שכבר עדכנתי את הוועדה – הגשתי הצעה לוועדה המשותפת לממשלה ולסוכנות היהודית, לוועדת התיאום, לקיים צוות שיגיש מסקנות ביחס לחיזוק העברית, בעיקר בקרב בני נוער.

ציפי לבני: בעיני, יש מצב בלתי נסבל שבו נער עולה "נזרק" לבית ספר – אני ממש אומרת את המילים כפי שהן – וצריך להתמודד עם הכל חדש: שפה חדשה, חברה חדשה, מורה חדשה, עיר חדשה, ארץ חדשה וגיאוגרפיה בעברית, שבה הוא מקבל בין שעה לשעה וחצי לשבוע.

ציפי לבני: הסיכוי שילד כזה יוכל להיקלט בבית ספר הוא נמוך.

ציפי לבני: אנחנו לא נותנים לו את הכלים.

ציפי לבני: אנחנו לא צריכים להתפלא שאחר-כך שיעורי הנוער הנושר הם כל כך גדולים.

ציפי לבני: אני הגעתי לעברית דרך דיון שהיה אצלנו בנוער נושר.

ציפי לבני: לכן הקמנו ועדה, שסיימה עכשיו את העבודה שלה, בראשות מנכ"לית משרדי.

ציפי לבני: כבר יש תוכניות ליישום.

ציפי לבני: חלק מזה אלה תחומים של משרד החינוך פרופר, שיצטרכו להם תוספת תקציבית.

ציפי לבני: בעניין הזה פניתי גם לסוכנות היהודית.

ציפי לבני: בזמנו הקמנו את הוועדה כוועדה משותפת יחד עם הסוכנות היהודית, כי נצטרך לזה מקורות תקציביים נוספים.

ציפי לבני: דיברתי בנושא גם עם יו"ר הסוכנות ואני מקווה שהסוכנות תתגייס למשימה הזאת.

ציפי לבני: בכל מקרה, אפרופו החיבור לשנת 2003 – חוץ מהסיפור של אולפן, של מורה פרונטלית ל-x תלמידים, וככל שיש פחות עולים ככה הם מקבלים פחות, כי אין מספיק עולים כדי להקים כיתה ואז יש כאלה שמחכים כדי להקים כיתה – רבותיי, יש היום לימוד מרחוק.

ציפי לבני: יש היום אינטרנט.

ציפי לבני: בעיקר כשאני מדברת על ילדים שממילא עובדים מול המכשירים, מול הכלים האלה, מה שלנו, כמבוגרים, זה זר קצת יותר.

ציפי לבני: אני מתכוונת בכל מקרה לייעד לעניין הזה חלק מהתקציב הנוסף שקיבלתי ולפתח את הנושא של לימוד מרחוק באמצעות תוכנות, באמצעות אינטרנט.

ציפי לבני: יצרנו קשר גם עם פרויקט "תהילה", שזה הפרויקט של המחשוב שקיים בערים.

ציפי לבני: לראשונה משרד הקליטה שותף בפרויקט היום, כמו כל המשרדים, כדי לתת גם לעולים את החלק המיוחד להם וברגע שנפתח תוכניות מיוחדות – אנחנו רוצים לצאת במכרזים – שיהיו במרכזי "תהילה" ובבתי ספר כלים שהם לאו דווקא הכיתה הפרונטלית.

ציפי לבני: ברגע שזה יהיה – וזה גם מתחבר לנושא של עידוד עלייה – אני חושבת שאין שום סיבה שיהודי, לפני שהוא עולה לארץ, גם אם הוא מתכנן עלייה בעוד שנה, לא יתחיל כבר עכשיו ללמוד עברית ולא יחכה לכיתת האולפן, שאותה הוא יקבל בכל מקרה.

ציפי לבני: בנוגע לנוער בסיכון.

ציפי לבני: כאן התקציב של שנת 2004 – זה אמנם לא במונחים של עשרות מיליונים מבחינת המשרד וזה דרש קיצוצים במקומות אחרים, אבל – כולל פי ארבעה פעולות שעוסקות בחברה, רווחה, נוער בסיכון.

ציפי לבני: לראשונה גם המשרד עושה תוכניות מיוחדות.

ציפי לבני: אם אתם רוצים פירוט, נמצאת פה גם האחראית לנושא במשרד, שעושה עבודה באמת מצוינת.

ציפי לבני: יחד עם הרשות למלחמה בסמים אנחנו הולכים, לראשונה, לצאת בשורה של פיילוטים כבר במהלך השבועות הקרובים בכמה ערים.

ציפי לבני: הפיילוטים יעסקו בנושא של חשיפת הבעיה של נוער עולה לסמים, בנושא של מניעה – יש מקומות שערכנו מחקרים ויש לנו תוצאות מאד בעייתיות.

קולט אביטל: אתם משתפים פעולה עם ארגונים כגון על"ם ואחרים?

ציפי לבני: ביום ראשון יש לי פגישה גם עם על"ם.

ציפי לבני: בוודאי שזה גם ג'וינט.

ציפי לבני: אני מדברת על החידוש בעבודה משותפת עם הרשות למלחמה בסמים, ממש כתוכניות משותפות של המשרד עם הרשות.

ציפי לבני: שרה, את רוצה לתת התייחסות לנושא הזה?

שרה כהן: כן.

שרה כהן: השוני לגבי השנים 2003-2004 הוא, שנעשתה איזושהי חשיבה מערכתית ששותפים לה מרבית הגורמים שעוסקים בנושא של נוער עולה בסיכון, בכל המערכות.

שרה כהן: גם במסגרות הפורמליות וגם בשיתוף משמעותי ביותר של עמותות, ארגונים ואנשי מקצוע בתחום.

שרה כהן: הפתיח היה בעצם ההתערבות שאנחנו כרגע עושים בארבעה יישובים במסגרת התוכנית היישובית "מסיכון לסיכוי" ביישובים בית שמש, אשקלון, נצרת עילית וחדרה.

שרה כהן: שם נוצרת – בשיתוף עם אשלים, משרד החינוך, משרד הרווחה, הרשות למלחמה בסמים, משטרת ישראל, כמעט כל הגורמים הרלוונטיים לעשייה שקשורה לנוער בסיכון – תוכנית יישובית כוללנית שאמורה להקיף את מרבית הנוער שמצוי על פני רצף הסיכון באותו יישוב.

שרה כהן: התוכניות נמצאות כרגע בשלבים שונים במרבית היישובים.

שרה כהן: יש שיתוף פעולה משמעותי ביותר מתוך היישוב ויש איזושהי תחושה של, באמת, תפנית, ברגע שיצרנו התערבות.

שרה כהן: התוכנית היא מאד מורכבת ובנויה על מספר נדבכים.

שרה כהן: חלק נכבד ממנה בנוי בעצם על מרכזי תרבות פנאי שמיועדים גם לשפר את המיומנויות של השליטה בשפה העברית, במסגרת שהיא מעבר לשעות הלימודים, אבל אני חושבת שאחד הדברים היותר משמעותיים כאן הוא הקשר המאד משמעותי עם מה שנעשה במסגרת שעות בית הספר והחבירה למשרד החינוך.

שרה כהן: כי מה שקורה בשעות הלימודים משמעותי גם למה שנעשה לאחריהן.

שרה כהן: אנחנו מדברים לא רק על שעות פנאי אלא גם על שעות סיכון, שעלולות להיות גם במסגרת של בית ספר.

שרה כהן: אחד מהרכיבים זו תוכנית חדשה, שאנחנו רוצים את המודל שלה להרחיב גם במסגרת שנת 2004, וזה הליווי של נוער עולה עובר חוק.

שרה כהן: ליווי רגיש-תרבות.

שרה כהן: זה נעשה באמצעות אנשי מקצוע בתחום מיומנויות של קצין מבחן לנוער, שייצרו את הקשר עם הנער שיצר את העבירה ממש עם ביצוע העבירה ולא רק לאחר כמה עבירות מצטברות.

שרה כהן: שייצרו קשר עם הנוער, בשפתו, ועם ההורים.

שרה כהן: המקום של ההורים משמעותי ביותר – אנחנו רואים שזה תחום שהוזנח – אנחנו כבר לא מדברים יותר על דור מִדְבָּר, יש כאן איזושהי אמירה שקיימת לכל אורך השיח בין השירותים ואנחנו מדברים על דור מְדָבֵּר.

שרה כהן: הטיפול בנערים ובנערות שאנחנו מזהים אצלם קשיים ומצוקות, צריך להיעשות במקביל עם המשפחות.

שרה כהן: עוד משפט אחד, לגבי התוכנית עם הרשות למלחמה בסמים: כל התבנית של התוכנית בנויה על עבודה עם הורים ואני רוצה כאן לציין את התשומות המאד-משמעותיות של, לדוגמה, מילנה משתי"ל, שהייתה שותפה יחד עם צוות נוסף, קואליציה של נוער יוצאי חבר המדינות, והם הכניסו תכנים מאד משמעותיים לבנייה שאנו בונים בשיתוף עם הרשות למלחמה בסמים.

ציפי לבני: קיימנו בנושא הזה דיון עם מפכ"ל המשטרה וצוות של המשרד.

ציפי לבני: אחד הנושאים שאנחנו רואים – אם אנחנו מדברים על עבריינות – זה שיש גם הבדל בראייה.

ציפי לבני: בראייה של הישראלי הוותיק המשטרה היא לא גורם עוין.

ציפי לבני: בראייה של העולה קיימת בעיה, בעיית תקשור מבחינת השפה ולטעמי יש גם פחות מדי שוטרים מועסקים שהם עולים חדשים.

ציפי לבני: אני חושבת שברגע שחלק מהכוח שעוסק בזה יהיה בעצמו עולה, זה גם יקל עליהם.

ציפי לבני: סיכמנו, באמת, על תהליך של קליטת עולים במשטרה, בשירות בתי הסוהר ובמקומות נוספים כאלה.

ציפי לבני: גם מבחינת תעסוקה זה אלמנט חיובי, אבל אני חושבת שגם בנוגע לטיפול.

קולט אביטל: נדמה לי שהייתה פה החלטה משותפת שלכם ושל המשטרה.

קולט אביטל: בנוסף לקליטת עולים למשטרה עצמה – אני מבינה ש-800 אנשים כבר מועסקים.

קולט אביטל: זה מה שנאמר לנו על ידי מפכ"ל המשטרה – דובר על עשרה או שנים-עשר איש שיהיו אנשי קשר מבין ארגוני העולים.

קולט אביטל: התקנים האלה היו אמורים להיות מאוישים על ידי משרד הקליטה ונאמר לנו על ידי המשטרה ששום דבר לא קרה בעניין הזה.

קולט אביטל: האם את יכולה לומר לנו אם יש לכם כוונה?

ציפי לבני: אני לא מכירה את הנושא הזה.

רומן ברונפמן: זה "מצילה".

ציפי לבני: אה.

ציפי לבני: מצילה.

קלאודיה כץ: הייתה החלטה.

קלאודיה כץ: מדובר בפרויקט רב-שנתי מול המשטרה, תעסוקתית, כאשר הם הבטיחו לקחת שוטרים קהילתיים עולים, על מנת להקל על המפגש בין המשטרה ובין העולים.

קולט אביטל: אבל הם טוענים שהנושא תקוע אצלכם.

ציפי לבני: אצלנו?

קולט אביטל: מפכ"ל המשטרה טוען.

קלאודיה כץ: מתי זה היה?

קולט אביטל: באותו יום שאת נפגשת אתם – בערך לפני חודש.

קלאודיה כץ: אני לא מודעת לזה.

קלאודיה כץ: אני, בכל אופן, עובדת בפרויקט משותף יחד אתם - - -

ציפי לבני: אני אבדוק את זה.

קולט אביטל: מדובר על שנים עשר אנשי קשר, בנוסף לקליטת עולים חדשים למשטרה.

ציפי לבני: הם העלו משהו שסוכם עליו לפני שנתיים או שלוש והוא בוטל.

ציפי לבני: אני בכל מקרה אבדוק את זה.

חנוך צמיר: זה לא קשור להתאחדויות העולים.

חנוך צמיר: פה עולה נושא חדש ואני שומע אותו בפעם הראשונה.

חנוך צמיר: שווה בדיקה.

ציפי לבני: חבל על הדיבור.

ציפי לבני: אני אבדוק את זה.

ציפי לבני: ביחס לשאלות שנשאלו כאן:

ציפי לבני: קודם כל, בנוגע לעולים שמגיעים עכשיו, אפרופו העיצומים: הגיעה אלי, באמת, ממש לפני שהתחילו העיצומים, בעיה של עולים שמגיעים ונתקעים בשדה.

ציפי לבני: טיפלנו בזה מול הוועד ויחד עם הוועד גם מול ההסתדרות והם שחררו לנו את השדה.

יגאל יאסינוב: רק את השדה.

ציפי לבני: אני יודעת.

ציפי לבני: עובדי שדה התעופה שחררו.

ציפי לבני: הם מקבלים, באמת, סל קליטה בשדה, שם הם עוברים כבר חלק מתהליך הקליטה.

ציפי לבני: זה נכון שמול שאר המשרדים הם עדיין סופגים את העיצומים.

יגאל יאסינוב: העניין הוא אחר, שאנשים מצאו את עצמם זרוקים ברחוב.

ציפי לבני: מה זה זרוקים ברחוב?

קולט אביטל: אני רוצה, אולי,להשלים.

יגאל יאסינוב: אני אביא לך היום דוגמאות של שתי משפחות - - -

ציפי לבני: אז תביא, בסדר.

יגאל יאסינוב: שנמצאים אצל קרובים, בסדר, אבל שם חמישה עשר איש בדירה של שניים וחצי חדרים.

ציפי לבני: ומה הסיבה?

חנוך צמיר: אבל מה זה קשור?

יגאל יאסינוב: האנשים האלה לא יכולים ללכת ולשכור דירה, כי הם קיבלו רק את החלק הראשון של הסל בשדה התעופה.

יגאל יאסינוב: הם לא יכולים להתחייב לחוזה שכירות, כי הם לא יודעים מתי הם יקבלו את היתרה.

יגאל יאסינוב: עוד דבר אחד – הם לא יכולים לתת צ'קים כי הם לא יכולים להזמין צ'קים, כי הבנק אומר:

יגאל יאסינוב: עוד לא קיבלתם סל קליטה, אז עד שהכספים לא ייכנסו החשבון שלכם מוקפא.

יגאל יאסינוב: האנשים האלה נמצאים במדינה חדשה, בלי כלום.

ציפי לבני: אני אבדוק מה אני יכולה לעשות.

קולט אביטל: אולי אני אתייחס.

קולט אביטל: תראי, אנחנו עשינו הו-הא אדיר מהבאתם של עולים מעיראק.

קולט אביטל: הכסף שהושקע ביחסי ציבור – איפה אריה אזולאי – לפני יומיים או שלושה ראיתי כתבה באחד העיתונים, שעולים שהגיעו לפני שבועיים מעיראק, זרוקים בחדרי מדרגות, גרים בחדרי מדרגות - - -

ציפי לבני: איזה שטויות.

ציפי לבני: לא ראית את זה לפני שבועיים, ראית את זה לפני יותר זמן.

ציפי לבני: זו הייתה פשוט שטות.

ציפי לבני: זה לא נכון, אבל תכף אני אתייחס.

ציפי לבני: קודם כל, בנוגע לשביתה: מטבע הדברים היכולת שלי לעזור היא רק עד כדי הרצון של ההסתדרות לעזור.

ציפי לבני: אני, עם הנושא של השדה, פעלתי דרך כל הגורמים כדי לשחרר את זה.

ציפי לבני: אני אבדוק עכשיו ככל יכולתי במסגרת העיצומים מה ניתן לעשות.

יגאל יאסינוב: זה עניין של כמה מאות איש.

יגאל יאסינוב: וזה לא עניין של שביתה נגד מדינה, נגד מדיניות או נגד משרד האוצר.

יגאל יאסינוב: זו שביתה נגד אותם שלוש מאות איש.

קולט אביטל: חבר הכנסת יאסינוב, אנשים ששובתים רוצים לפגוע בציבור, כדי שהציבור ידבר.

קולט אביטל: כך זה עובד.

חנוך צמיר: אבל השרה פנתה באופן אישי.

ציפי לבני: אני, בעניין הזה, באמת פניתי באופן אישי, דיברתי עם הוועד אצלנו וגם עם נציב שירות המדינה ועשינו את כל הסיבוב כולו כדי לשחרר את השדה.

ציפי לבני: אני אראה.

ציפי לבני: אני מניחה שהם לא מחר בבוקר יפסיקו את העיצומים בעניין הזה, אבל נראה איפה הנקודות שבהן באמת אפשר לפנות לוועדת חריגים, בנושאים הומניטריים או דברים מהסוג הזה.

ציפי לבני: בדרך כלל לנושאים האלה הם נעתרים.

ציפי לבני: בנוגע למה שאתה אמרת.

ציפי לבני: המשרד לא השקיע כסף ביחסי ציבור בנוגע לעולים מעיראק.

ציפי לבני: לדעתי, אגב, זה גם היה לא נכון.

ציפי לבני: כשהם הגיעו הסתבר לי שמי שקובע לאיזה מרכז קליטה הם ילכו זה הסוכנות היהודית ולא אני.

ציפי לבני: זה גם נושא שכתוצאה ממנו החלטתי להעלות את מערכת היחסים בינינו לבין הסוכנות.

ציפי לבני: רצו בהתחלה להעביר אותם לבאר-שבע, הם לא רצו – ואם אתם שואלים אותי, בצדק.

ציפי לבני: כי הייתה להם משפחה בחדרה – והנושא הזה נפתר כמעט ברמת טיפול אישי של אנשי משרד הקליטה, כולל ליווי שלהם ליום הראשון לבית הספר, לתת להם בגד ובאמת כל מה שהיה צריך.

ציפי לבני: למיטב ידיעתי, אף אחד מהם לא גר בחדר מדרגות, כולם גרים במקומות מסודרים.

ציפי לבני: חלק מהם לא רצו מרכז קליטה-כן רצו מרכז קליטה, לא רצו לשכור דירה-כן רצו לשכור דירה.

ציפי לבני: במקרה הזה התקשורת עבדה לכל הכיוונים: גם צילמה את האווירה החגיגית כשהם הגיעו וגם כל תלונה שהייתה להם בדרך, אבל בסדר.

ציפי לבני: זה טופל.

ציפי לבני: בנוגע לשאלות שהיו בנושא הדיור, הזכאות היא מאד רחבה, התור הוא מאד גדול, היכולת של המשרד לתת פתרונות דיור בשיטות שהיו נהוגות עד היום – ברמת מקבצי הדיור – היא מאד נמוכה.

ציפי לבני: מקבצי הדיור זה פרויקט מופלא מבחינת מי שמצליח להגיע לגור שם, אבל הוא מאד יקר והתוצאה היא שמתי-מעט מצליחים להגיע והשאר עומדים בתור, שזו סיטואציה בעייתית.

ציפי לבני: ייאמר שהם לא נמצאים ברחוב, הם מקבלים שכר דירה, אבל יש אווירה לא טובה, אפילו ברמת התחושה, כשאדם מרגיש שהוא עוד לא הגיע למקום שלו ורק עוד כמה שנים הוא יגיע למנוחה ולנחלה.

ציפי לבני: אנחנו במשרד הגענו לכמה רעיונות שאמורים לתת איזשהו מענה.

ציפי לבני: אני לא רוצה להיכנס לפרטים כאן, כי לצערי עוד לא הצלחנו לסכם עם משרד האוצר, למרות שאנחנו די מתקדמים.

ציפי לבני: אני רוצה לתת שורה של פתרונות שחלק מהם יהיו במסגרת המקלטים.

ציפי לבני: חלק מזה יהיה דומה לרעיון שהיה בזמנו של שכירות ארוכת-טווח.

ציפי לבני: אחת הבעיות שהיו זה לא רק אם אתה גר בשכירות או במקבץ, אלא שבשכירות אדם צריך כל שנה להחליף דירה.

ציפי לבני: לאדם מבוגר זה מצב קשה, כשאין לו ודאות במקום שהוא גר בו.

ציפי לבני: אז חוץ מזה שיש כל מיני שירותים בתוך המקבץ, הרעיון הוא באמת לתת שורה של פתרונות, חלק מהם מקלטים, חלק מהם שכלול מסוים של שכירות ארוכת טווח.

ציפי לבני: אני מאמינה שאם המצב הזה יהיה קבוע ולא רק פיילוט לחודשיים כפי שהיה בסוף 2002 תחילת 2003, השוק יתחיל לעבוד.

ציפי לבני: אם יידעו יזמים פרטיים שיש היום פרויקט מהסוג הזה שרץ למשך כמה שנים, אז לאט לאט, לדעתי, יתחילו להיבנות מעין מקבצי דיור לעולים.

ציפי לבני: היזמים יידעו שהמדינה מגבה את שכר הדירה מבלי שזה יחייב אותם לצאת במכרזים או לחכות שיעבירו תוכניות לשינוי ייעוד.

ציפי לבני: היום היזמים יודעים שיש מקומות פנויים, אבל בגלל שהם מחויבים – ובצדק – לעבור תהליך מכרזי, שוויוני, פתוח, הם לא יכולים מחר בבוקר לרוץ עם זה.

ציפי לבני: היו בזה הרבה בעיות.

ציפי לבני: הצלחנו – לא בתקופתי, זו שיטה שאני ירשתי, כולל את ההורדה בשכר הדירה – להגיע למחירים ראויים, אבל הרבה מאד מחכים בתור.

ציפי לבני: אני רוצה לקיים שורה של פתרונות, אני רוצה לעודד ולאפשר – אני עוד לא רוצה לרדת לפרטים בעניין הזה – רעיונות שלנו שעולה שרוצה לגור עם המשפחה, המשפחה תוכל לקיים אותו בכבוד, ברמה של חדר נוסף או משהו כזה.

ציפי לבני: אני אשמח לבוא לוועדה להציג את התוצאות שיהיו אחרי העבודה עם משרד האוצר ומשרד השיכון.

ציפי לבני: גם כאן, חלק ניכר מהדברים הם לא דברים שאני יכולה להרים לבד, אני צריכה את משרד השיכון.

ציפי לבני: אלה הרעיונות, ולדעתי תוך מספר ימים אנחנו כבר נוכל להציג תוכנית.

קולט אביטל: השאלה היא גם איזה סוג עדיפויות הממשלה תיתן לדיור לנזקקים, לעולים, לעומת דיור מעבר לקו הירוק.

קולט אביטל: זאת השאלה.

ציפי לבני: זאת ממש לא השאלה שבתקציב שלי.

ציפי לבני: למה?

ציפי לבני: כי לי, בתקציב משרד הקליטה, יש – אמנם בגדר של הרשאות להתחייב ולא כמזומן – סכום ניכר שניתן לפתרונות דיור לעולים.

קולט אביטל: לשכירות.

ציפי לבני: הוא לא לשכירות, הוא למקבצי דיור בלבד.

ציפי לבני: התוצאה בשנים האחרונות היא, שזה מצוין למי שכבר הגיע לשם, אבל רע מאד למי שעומד בתור ובתור מחכים הרבה מאד שנים.

ציפי לבני: בנושא הזה המשרד אין לו שום הבחנה וזה לחלוטין לא רלוונטי.

ציפי לבני: מבחינתי, אני צריכה לתת פתרון דיור לעולה שהחליט לגור בראשון ולעולה שהחליט לגור באריאל.

ציפי לבני: זה בכלל לא מאכוון את העולים לגור במקומות מסוימים.

ציפי לבני: מחובתי, דרך אגב, לא להפלות לרעה את העולה שהחליט לגור באריאל, אבל זה גם לא אמור להפלות אותו לטובה.

ציפי לבני: זה אמור לתת פתרון דיור, אנחנו נותנים את זה על בסיס מקומות שיש לנו לגביהם נתונים של ממתינים, של קבוצות של עולים שמגיעות ואני רוצה לתת את זה ברמת הפרט.

ציפי לבני: גם כאן, יש את הסיטואציה אפרופו העברית.

ציפי לבני: הפתרונות ניתנים תמיד פר מקומות שיש בהם ריכוז עולים, שזו הדרך הנכונה לקבוע קריטריון ראוי.

ציפי לבני: מצד שני, אם עולה החליט לגור במקום שאין בו ריכוז עולים, הוא צריך לחכות יותר?

ציפי לבני: זו גם סיטואציה לא נכונה.

ציפי לבני: אם אני הולכת לשיטה שדומה לשכירות ארוכת טווח, אז כל עולה יוכל לממש את הסכום העודף שהוא מקבל, בשכירות ממישהו פרטי במקום שבו הוא גר, ולא יהיה צריך לחכות.

ציפי לבני: לא תהיה כאן תוספת תקציבית.

ציפי לבני: זה אפרופו ההערה שלך, בקשר לשטחים.

ציפי לבני: לא תהיה כאן תוספת תקציבית.

קולט אביטל: לא לזה התכוונתי, התכוונתי למדיניות ממשלתית כוללת.

קולט אביטל: אנחנו ישבנו פה – וזה באמת לא מופנה כלפייך, כרגע – עם מנכ"ל משרד השיכון וניסינו לברר אתו איזה סוג פתרונות הוא הולך לתת.

קולט אביטל: הכוונה היא – עד כמה יש בממשלה מדיניות של השרים כולם, שנותנת איזשהו פתרון.

קולט אביטל: אם שישים אלף אנשים מחכים לפתרונות דיור, יש תקציב במשרד השיכון – שוב, זה לא מופנה אלייך או למשרד שלך – עד כמה ניתן, במסגרת סדרי עדיפויות של עבודה משותפת של הממשלה, להגיע לכך שגם משרד השיכון יקצה קצת יותר כסף.

ציפי לבני: זה חלק ממה שאמרתי.

ציפי לבני: אמרתי שאני לא יכולה לספר היום בדיוק מה קורה.

ציפי לבני: רוב השיטות כבר נדונו, זה לא שזה משהו ממש חדש.

ציפי לבני: אני רק רוצה לנסות ליצור מניפה מסוימת, שעולה יוכל לבחור מתוכה.

ציפי לבני: שהוא ירד מרשימת הזכאות ברגע שהוא בחר תהליך מסוים, וגם תהיה לו ודאות.

ציפי לבני: גם עולה שנמצא במקבץ דיור נמצא באי ודאות מסוימת.

ציפי לבני: זה לחמש שנים, לעשר שנים, גם הוא לא יודע מה יקרה אחר כך.

ציפי לבני: אותו דבר בשכירות ארוכת טווח – זה לחמש שנים, יהיה או לא יהיה.

ציפי לבני: אז אני רוצה לנסות ליצור ודאות, כשלצערי באמת אין לי עוד סיכום סופי.

ציפי לבני: יש לי סיכום חלקי עם משרד האוצר, אנחנו עוד בוויכוחים ועוד לא הגענו לסיכום עם משרד השיכון.

ציפי לבני: אם אני אגיע לסיכום גם עם משרד השיכון, יכול להיות שזה ייתן מענה גם למה שאת אומרת.

ציפי לבני: אני אשמח להגיע הנה לוועדה ולעדכן.

ציפי לבני: זה עונה ברמה העקרונית.

ציפי לבני: אני כבר רוצה להיות אחרי זה, אז לדעתי תוך כמה ימים או שבועות אנחנו גומרים איזושהי תוכנית.

ציפי לבני: חביב, הייתה שאלה – לא הייתה תשובה – ביחס לנציגי ארגוני העולים בוועדות.

ציפי לבני: אני לא יודעת את התשובה.

חביב קצב: - - - יושבים נציגי הציבור בוועדות האלה, מוזמנים – לא בהכרח לכל ועדה הם מגיעים, אבל גם מי שלא מגיע יש לו את הפרוטוקולים, יש לו הכל, שקיפות מלאה.

קולט אביטל: תודה רבה.

ציפי לבני: אם למישהו יש בעיה עם זה – שיפנה.

ציפי לבני: אני רואה את עצמי מחויבת בשקיפות, אז אם מישהו מרגיש שהוא לא קיבל את זה – שיפנה.

ציפי לבני: הערה נוספת, שהיא חדשה מבחינת המשרד – זה לא קשור לתקציב, אבל זה קשור להחלטות הממשלה האחרונות על פירוק משרד הדתות, מאחר והנושא של הגיור גם הוא עלה כאן והוא נושא רלוונטי לעולים – משרד הקליטה יקבל לסמכותו את האולפנים.

קולט אביטל: את אולפני הגיור?

קולט אביטל: זו חדשה מאד גדולה.

דני טופז: כולל התקציב.

קולט אביטל: יפה.

קולט אביטל: זו חדשה מרעישה.

ציפי לבני: אני רוצה רק לומר משהו בסוגריים.

ציפי לבני: זאת החלטת הממשלה, שביחס אליה יש עכשיו דרמות פוליטיות ניכרות.

ציפי לבני: בעניין הזה אין בעיה לאף אחת מהשותפות הקואליציוניות.

ציפי לבני: אני רק רוצה רגע לומר – אני לא יכולה להשתחרר מהיותי עורכת דין – אני לא מקבלת את בתי הדין לגיור.

רומן ברונפמן: לזה לא ציפינו.

רומן ברונפמן: זאת הייתה ידיעה מרעישה באמת.

ציפי לבני: זאת החלטת הממשלה שעברה, שסביבה כל הדיון, אבל הנושא הספציפי הזה לא שנוי במחלוקת.

ציפי לבני: הדברים שבמחלוקת לא קשורים למשרד הקליטה או לעולים, אלה הנושאים של הרבנות הראשית.

ציפי לבני: עוד הערה אחת שדיברנו עליה כאן ביחד ויש בנושא הזה בשורות – הנושא של התמיכות, שקיבלנו לשנת 2003 וכנראה בשנת 2004 נהיה באותו ריטואל - - -

קולט אביטל: איזה תמיכות?

ציפי לבני: התמיכות לארגונים.

ציפי לבני: הרי הן ירדו למספרים מאד מאד נמוכים ובעקבות פעילות משותפת של הארגונים ושלי, הפניות נעתרו והיום, בשנת 2003 זה עומד סביב ה-6 מיליון בסך הכל לעומת ה-3 מיליון שאתם הגענו לשם.

שושנה רון: מתי נקבל את האישורים?

שושנה רון: זה כבר סוף אוקטובר.

ציפי לבני: חבל שאריה דווקא לא נמצא כאן, מי שאחראי לזה.

ציפי לבני: זה אמור להיות בטיפול מהיר.

ציפי לבני: איפה זה נמצא?

טובה פינקלשטיין: ביום רביעי אנחנו מתחילים בוועדות.

ציפי לבני: אז בקשתי היא להתחיל את זה ממש בקצב.

קולט אביטל: אוקי.

קולט אביטל: אנחנו נתחיל בשאלות.

קולט אביטל: יש, נדמה לי, חצי שעה לרשותנו, שכוללת גם את תשובות השרה, כי אנחנו צריכים לגמור ב-12:00.

קולט אביטל: יש לי רשימה של דוברים.

קולט אביטל: לפי הנוהג אנחנו נעשה חבר כנסת ושואל.

קולט אביטל: יש שני חברי כנסת שלא שאלו שאלות והם נמצאים כאן.

קולט אביטל: יש המון דברים שלא דיברנו עליהם, אבל יהיה לנו עוד זמן.

ציפי לבני: אחד כזה שנוחת בארץ, באותו רגע שהוא נוחת - - -

קולט אביטל: היו הרבה מאד קשיים עם בתי ספר, עם מקומות, עם מרכזי קליטה, אני אומרת לך שזה קושי שמופיע.

קולט אביטל: דרך אגב, אותה בעיה מופיעה גם – להבדיל אלף אלפי הבדלות – לגבי אנשים שאנחנו יודעים מראש, עוד לפני שהם מגיעים לארץ, שהם בעייתיים.

קולט אביטל: אלכוהוליסטים, או סמים.

ציפי לבני: העליתי את הנושא הזה במפגש משותף שהיה לי עם יושב ראש הסוכנות, אף על פי שהוא נושא שהוא "פר-אקסלנס" בטיפול הסוכנות.

קולט אביטל: אוקי.

קולט אביטל: חברת הכנסת סולודקין ואחריה יש לי רשימה.

מרינה סולודקין: שאלתי לשרה: עכשיו זו תקופה שאנחנו מתכוננים להצבעות.

מרינה סולודקין: הצבעה ראשונה על התוכנית הכלכלית, תקציב המדינה לשנת 2004 וכולי.

מרינה סולודקין: יושבים כאן חברי קואליציה וזה זמן למאבק.

מרינה סולודקין: אני רוצה לשאול אותך איך את מרגישה – אם אפשר להחזיר את הזכויות לעולים וגם, חשוב מאד, להחזיר אותן בתחום של מענקים למשכנתא.

ציפי לבני: בתי טכנולוגיה.

קולט אביטל: אולי קודם נעבור על כל השאלות.

קולט אביטל: בבקשה.

אלכסנדר קלנטרסקי: קודם כל תודה רבה, עכשיו אנחנו יודעים שיש קיצוץ של 7% בעזרה לשכר דירה.

אלכסנדר קלנטרסקי: דבר שני, הפורום שלנו – אני מהפורום לדיור סוציאלי.

אלכסנדר קלנטרסקי: אני רוצה לתת לך מכתב.

אלכסנדר קלנטרסקי: במכתב הזה כתוב שהפורום שלנו יכול לעשות תוכנית לבניית דיור סוציאלי.

קולט אביטל: בכל הארץ?

אלכסנדר קלנטרסקי: כן.

אלכסנדר קלנטרסקי: בכל הארץ.

אלכסנדר קלנטרסקי: דבר שלישי.

אלכסנדר קלנטרסקי: מר קצב אמר שיש שקיפות של הכל.

אלכסנדר קלנטרסקי: כל מה שיש בקשר לדיור סוציאלי.

אלכסנדר קלנטרסקי: אני לא יכול לקבל תשובה ממשרד הקליטה על שלוש שאלות.

אלכסנדר קלנטרסקי: כאן יש מכתב אחרון מ- 21 בספטמבר.

ציפי לבני: מה השאלות?

אלכסנדר קלנטרסקי: רשום פה בנייר.

קולט אביטל: אנחנו לא נתחיל בשאלות פרטניות, אלא אם כן הן נוגעות לכל הפורום.

קולט אביטל: זה בנושא דיור ציבורי?

אלכסנדר קלנטרסקי: פה יש מכתב.

אלכסנדר קלנטרסקי: אני - בטוח דיור ציבורי.

אלכסנדר קלנטרסקי: ולא יכול לקבל תשובות.

אלכסנדר קלנטרסקי: ורק שאלה אחת: גברת שרת הקליטה, מה את חושבת?

אלכסנדר קלנטרסקי: מתי יהיה קיצוץ בתור לדיור סוציאלי מ-60,000 שיש עכשיו, ל-10,000 בערך.

אלכסנדר קלנטרסקי: כמה זמן צריך?

אלכסנדר קלנטרסקי: אנחנו רוצים לדעת.

אלכסנדר קלנטרסקי: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כל, גברתי השרה – אני ממש מרגיש לא נוח לשאול.

יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות שהתייחסת לדברים כשלא הייתי, אבל את מבינה שבאותו זמן הייתי בוועדה עם הצבעות ולא יכולתי לבוא לפני כן, אז רק שאלה אחת, נקודתית, עם כל הקשיים שאני בהחלט מבין ומזדהה אתם והמאבקים שלך שאני מכיר.

יולי יואל אדלשטיין: יש נושא אחד שהוא גם חצי אמוציונאלי וזה הנושא של הספרייה בירושלים, שמכונה "הספרייה הכי גדולה במזרח התיכון של ספרות רוסית".

יולי יואל אדלשטיין: הגורל של הספרייה, כל שנה, תלוי בשיתופי פעולה בין משרד הקליטה לעיריית ירושלים.

יולי יואל אדלשטיין: הייתי רוצה לדעת מה העדכונים בנדון לגבי השנה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

אביב דוד: ראשית, אני רוצה לברך את השרה על היוזמה שלה לתיאום יום עיון של הפקת לקחים לגבי הקליטה של עולי אתיופיה, שזה משהו שנחוץ לנו לאחר עשרים שנות קליטה – מה המשרדים עשו, מה נעשה ומה לא נעשה.

אביב דוד: נקודה שנייה היא לגבי סטודנטים לתואר שני.

אביב דוד: אם מחליטים לממן לימודים לתואר השני, זה אמור לעזור לאותם סטודנטים להשתלב בחברה, אז צריך לפתוח את זה לכולם.

אביב דוד: ישנה מגבלה שלא יעברו שנתיים מאז סיום התואר הראשון.

אביב דוד: זו מגבלה מכשילה, לפחות כפי שאנחנו רואים אותה, ואני רוצה לשמוע כאן מה משרד הקליטה מתכוון לעשות בעניין זה, כי זה מאד פוגע בציבור הסטודנטים.

קולט אביטל: תקצר, בבקשה.

אביב דוד: אוקי.

אביב דוד: לגבי המשכנתאות.

אביב דוד: את קודם אמרת, השרה, שצריך לחשוב על הפיזור של האוכלוסייה.

אביב דוד: אנחנו לא יכולים לצפות שבתקציב שהעולים מקבלים – עם כל הכבוד, זה תקציב נחמד וטוב – הם יגיעו לשכונות היוקרתיות בערים החזקות.

אביב דוד: כי בסופו של דבר התקציב שהם מקבלים מאפשר להם להגיע לשכונות הללו, עתירות האוכלוסייה, של בני העדה.

קולט אביטל: הכוונה הייתה להגדיל את התקציב.

אביב דוד: אנחנו נברך.

אביב דוד: חשוב מאד שהתקציב הזה יוגדל.

אביב דוד: מה גם, שלפחות לגבי המשכנתאות הנוכחיות, אנחנו יודעים שהן ניתנות רק לבעלי משפחות.

אביב דוד: ליחידים ובודדים לא מתייחסים.

אביב דוד: אני גם לא יודע מה התוכניות לעתיד.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: יעקב צבאג.

יעקב צבאג: אני מנהל רשות הקליטה בירושלים ואני גם נציג מרכז השלטון המקומי.

יעקב צבאג: אל"ף, ברכות, גברתי השרה.

יעקב צבאג: אני חושב שבתקופה שבה קיצצו לכולם, הצלחת להגדיל את התקציב משמעותית בנושא כל כך חשוב.

ציפי לבני: אתה צודק בהערה שלך.

קולט אביטל: זה, אגב, נכון גם לגבי נוער לא עבריין.

ציפי לבני: משרד הקליטה השנה העביר תקציב.

יעקב צבאג: לא ל-2003.

ציפי לבני: ל-2003 העברנו.

מילנה אבז: אני מרכזת הואליציה למען נוער עולה, אז השאלה שלי מתייחסת לעבריינות נוער.

מילנה אבז: גם בחדר זה וגם אצל השרה התקיימו דיונים בקשר לאחוזים הגבוהים של עבריינות בקרב נוער עולה.

מילנה אבז: התשובה שנותנים היום כל המשרדים לבעיה, זה שיש את התוכנית "מסיכון לסיכוי", שהיא בארבע ערים מתוכננת, בשתיים פועלת וסך הכל זו טיפה בים, כש-25% מנוער עבריין זה נוער עולה.

מילנה אבז: השאלה היא האם המשרד יכול להוביל מהלך קצת יותר רציני להתמודדות עם הבעיה הזאת, כמו שלדוגמה עבדנו בצורה מאד יפה עם שרה בנושא של סמים.

מילנה אבז: זאת אומרת, להתחיל להתאים את הבניה לנוער עולה.

מילנה אבז: לעשות משהו דומה, פחות נקודתי, יותר ממוקד ורציני בעבודה עם נוער עבריין עולה.

מילנה אבז: לדוגמה על קצה המזלג – 22% מהפונים או המטופלים של רשות המבחן לנוער הם עולים.

מילנה אבז: וזה בשנת 2002.

מילנה אבז: אבל התקציבים, העבודה, כוח האדם, עומדים על אחוזים בודדים.

מילנה אבז: אז השאלה היא אם אפשר להוביל מהלך קצת יותר רציני בנושא הזה.

אברהם שרנופולסקי: בקשר לבתי הטכנולוגיה, רוב בתי הטכנולוגיה בערים הגדולות נמצאים על סף סגירה.

אברהם שרנופולסקי: השאלה היא מה אתם מתכננים השנה ובשנה הבאה בקשר לפרויקט של בתי טכנולוגיה.

שפרה לווינסקי: שאלה קצרה בנושא ירידי תעסוקה.

שפרה לווינסקי: מברכת על היוזמה, מבקשת ליידע ולשתף עד כמה שאפשר את ארגוני העולים, שזה בעצם מטה לחמם ועבודתם היומיומית מול העולה הפרטני.

אלכסנדר ברמן: יש שתי בעיות עם התמיכה של משרד הקליטה בעמותות.

אלכסנדר ברמן: בעיה ראשונה היא שעכשיו, בשנת 2003, נקבל רק בנובמבר התחייבות.

אלכסנדר ברמן: זה לא בסדר.

קולט אביטל: נכון.

אלכסנדר ברמן: השאלה היא מה יהיה ב-2004?

אלכסנדר ברמן: אפשר לקבל התחייבות או לא?

תמר דסטה: אני מהאגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה.

תמר דסטה: היושבת ראש הזכירה כבר בעיה אחת, בנושא של התיאום בין משרד החינוך וגורמי העלייה והקליטה.

תמר דסטה: נקודה שנייה שאני רוצה להזכיר במסגרת הקליטה היא שאנחנו עדים לכך שלא מעט מהעולים נשלחים למרכזי קליטה שנמצאים בשטח של הקיבוצים.

תמר דסטה: הם מרוחקים ממרכזי ערים וזה יוצר איזשהו גטו.

תמר דסטה: ברגע שהם יוצאים לדיור קבע הם כאילו בזה הרגע נחתו מאתיופיה.

תמר דסטה: הם לא מצליחים להתארגן ללכת לעיר, להסתובב, לדואר, לבנק, הם לא רוכשים את המיומנות הזאת במסגרת הקיבוץ.

30095: בתחום הדיור, מההסבר של השרה, אנחנו יודעים שהעזרה הראשונה היא למשפחות.

30095: יש עולים – לא מספר קטן – שהם זוג קשישים או קשישים בודדים או צעירים בודדים, שכרגע אין להם מענה בעניין המשכנתא.

30095: אני אשמח לשמוע מה התוכנית של משרד הקליטה לאוכלוסייה הזו.

30095: יש עולים מועמדים שנמצאים במצב קשה.

30095: מצד אחד משרדך פועל בצדק לעודד עלייה מארצות אחרות, לבקש מהיהודים לעלות לישראל.

30095: מצד שני אנחנו רואים שלגבי עידוד עלייה מאתיופיה, אפילו המשרד נותן תירוץ של תקציבים כדי לחסום את העלייה משם.

30095: לכן זה לא מקובל עלי וזו גישה לא נכונה.

30095: הממשלה אחראית לבצע את החלטותיה.

בלה גולדברג: כבוד השרה, את אמרת שהסכום הכללי של התמיכות הגיע כבר לשישה מיליון.

בלה גולדברג: אני לא הבנתי - - -.

בלה גולדברג: כשהגשנו אמרו לנו שזה שבעה.

בלה גולדברג: זה הגיע לשישה?

קולט אביטל: מה שאלתך?

קריאה: מה הסכום?

ציפי לבני: לשנת 2003?

בלה גולדברג: את אמרת.

בלה גולדברג: כן.

בלה גולדברג: פשוט – זה היה חדש ורציתי לדעת מה הסיבה.

בלה גולדברג: כשהגשנו אמרו לנו שזה שבעה מיליון ועכשיו זה ירד לשישה והאם ניתן כבר עכשיו לתכנן מערכים לתכנון תמיכות בשנה הבאה?

בלה גולדברג: זה יהיה, אולי, יותר אפקטיבי.

נחליאל דיסון: שמענו כאן מהסקירה שיש בעצם שינוי במגמה של משרד הקליטה, להתרכז בעידוד עלייה מצפון אמריקה.

ציפי לבני: להוסיף, להוסיף.

ציפי לבני: זה לא בא על חשבון עלייה משום מקום אחר.

ציפי לבני: הם לא היו מספיק על המפה, לדאבוני.

נחליאל דיסון: יש התרכזות יותר בנושא הזה.

נחליאל דיסון: השאלה היא: השם של משרד הקליטה היה לפני שנים "משרד העלייה והקליטה".

נחליאל דיסון: בעצם, שינו אותו ל"משרד לקליטת העלייה".

נחליאל דיסון: השאלה אם זו מגמה ובעצם חוזרים למצב הקודם, שבו המשרד עוסק גם בעלייה וגם בקליטה.

נחליאל דיסון: אולי כדאי לשנות את השם בחזרה.

דני טופז: השם, מאז הקמתו בשנת 1968, הוא: "המשרד לקליטת העלייה".

קולט אביטל: אף פעם לא שינו.

קולט אביטל: תמיד "המשרד לקליטת העלייה".

ציפי לבני: אבל השאלה שלו לא נוגעת רק לשם, היא נוגעת לתוכן.

ציפי לבני: אני הבנתי את השאלה.

נחליאל דיסון: כן.

נחליאל דיסון: שאלה שנייה: לגבי הנושא של כל מיני תוכניות שנעשות, כמו מאגרי מידע לגבי עולים בארץ ועולים פוטנציאליים מחוץ לארץ, לגבי נושאים של תעסוקה, ירידי תעסוקה – כל הנושאים האלה, או חלקם לפחות, מבוצע על ידי התאחדויות העולים.

נחליאל דיסון: השאלה היא למה לא נשב עם התאחדויות העולים ונעשה דיון – כמו שהולכים לעשות עם עולים מאתיופיה – עכשיו, לפני שעושים את כל הפעילות.

נחליאל דיסון: חלק מהדברים כבר נעשים, חבל להמציא את הגלגל מחדש.

שושנה רון: קודם כל, אני רוצה להודות לשרה על הסקירה היסודית שלה, אבל באיזשהו מקום, מכל הסקירה, יש לי הרגשה שאנחנו, ארגוני העולים, לא כל כך באנו לידי ביטוי.

שושנה רון: לא הייתה התייחסות מספיקה.

שושנה רון: אנחנו, בצורה בלתי אמצעית, פועלים חזיתית עם כל הבעיות של העולים.

שושנה רון: אני מאד מאד שמחה עכשיו לגבי התוספת של התמקדות בעלייה, בעיקר מארצות הרווחה, אבל הנושא המרכזי הוא התעסוקה.

שושנה רון: אנחנו לא חיכינו לשינוי או להדגשים על תעסוקה, ואנחנו, דרך מועצת ארגוני העולים, מקיימים מטה תעסוקה לכל דבר: אנחנו מקבלים הצעות עבודה במגוון תחומים, החל בהיי-טק וכלה בפועלי ניקיון, ויש לנו קשר דרך אמצעי התקשורת למובטלים בפוטנציה בקרב העולים.

שושנה רון: מה שאני שואלת הוא: האם תהיה התייחסות בתמיכות לארגונים לקראת השנה הבאה.

שושנה רון: כי אנחנו עובדים ועושים עבודה יסודית ביותר.

שושנה רון: הנושא השני, בעניין נוער בסיכון.

שושנה רון: הפרויקט הזה קיים כבר שנים וזה נושא חינוכי מאד חשוב.

שושנה רון: מה שאני רוצה לדעת: האם יהיה דגש על מי שעושה את העבודה בין ילדי העולים שנוטשים את מערכת החינוך – שמגיעים בערך ל-25% - לבין מציאת הפתרונות לאותו נוער עולים, ואלה המגשרים.

שושנה רון: בפרויקטים הקיימים ההתייחסות אליהם הייתה די שולית והם עושים את העבודה הטובה ביותר, כי הם מכירים את השפה והם נכנסים למשפחות.

שושנה רון: הייתי רוצה מאד שתתנו את דעתכם על כך שתהיה התייחסות לגבי המגשרים שעושים את הפעולה כדי למנוע הידרדרות של נוער לסמים, לפשע, וכולי.

שושנה רון: לסיכום: הייתי רוצה לקוות שיהיה דגש רב יותר בשנה הבאה על הפעילות שלנו בנושא תעסוקה וגם על נושא של מגשרים בנוער בסיכון.

קולט אביטל: אם תרשי לי, אני רוצה להוסיף שאלה: קודם כל, ממה שאני מבינה מציבורים שונים של עולים, נכון שאת נתת אינטרנט ומוקדי מידע, אבל עדיין קיימת בעיה לעולה לקבל איזשהו פרסום אחד, בסיסי, יסודי, שאנשים יכולים לפתוח אותו כמו ספר מעודכן.

ציפי לבני: יש.

קולט אביטל: לא מעודכן.

קולט אביטל: אני מספרת לך על אנשים שמכתתים את רגליהם כבר שנה וחצי לחפש פרסום כזה.

קולט אביטל: לא מעודכן, אין לאן לפנות, לא יודעים מספרי טלפון.

יגאל יאסינוב: את מדברת על חוברת?

קולט אביטל: חוברת.

קולט אביטל: דבר שני – שוב, עולים שנקלטו בעבודה בארץ, קבוצות מאד רחבות של עולים, אמרו לי שבסך הכל הליכי הקליטה טובים, מוצלחים, אין להם תלונות, פרט לדבר אחד: כל הנושא של רישיונות נהיגה.

קולט אביטל: אנשים שנהגו עשר שנים בחוץ לארץ, בתי הספר פה מכשילים אותם, מוציאים מהם כספים בלי סוף ומשרד התחבורה לא מתייחס לנושא הזה.

קולט אביטל: האם יש מישהו במשרד שלך שיוכל לטפל גם בנושא הזה?

ציפי לבני: טוב.

ציפי לבני: יש מעט זמן להרבה שאלות.

ציפי לבני: אני אשתדל לענות למה שאני יכולה ברמה העקרונית, ואחר כך אתן את רשות הדיבור, באמת, לאנשי המקצוע של המשרד.

ציפי לבני: אז ברמות העקרוניות, לפי סדר הדוברים: מרינה – פשוט לא היית בתחילת הדיון.

ציפי לבני: אני, את "המלחמה" בנושא התקציבי, סיימתי ביום ההצבעה על התקציב ואני חושבת שאפילו סיימתי אותה בהישגים יפים ולכן אני לא רואה טעם לחדש אותה.

מרינה סולודקין: מאד חשוב לדעת שיש גורמים פוליטיים שעכשיו, לפני הבחירות, אומרים בכלי התקשורת בשפה הרוסית שהם החזירו את המענקים למשכנתא.

מרינה סולודקין: בגלל זה אני שואלת אותך.

ציפי לבני: את יכולה להגיד ברמה ספציפית יותר?

מרינה סולודקין: כן.

מרינה סולודקין: אני אגיד לך אחר כך.

יגאל יאסינוב: יש גם גורמים טובים שמנסים לרכוב על הסוס.

מרינה סולודקין: למה אני אומרת את זה?

מרינה סולודקין: כי אם אפשר להחזיר אנחנו יכולים ללחוץ.

ציפי לבני: הבנתי.

ציפי לבני: אז אני אעשה הבחנה בין שני הדברים.

יגאל יאסינוב: עוד משפט אחד.

יגאל יאסינוב: יש עכשיו בחירות מוניציפליות ויש הרבה מאד אנשים - - -

קולט אביטל: אבל שמענו את זה.

יגאל יאסינוב: לא, זה היה צריך להגיד לפרוטוקול, למה זה פתאום צץ.

ציפי לבני: טוב.

ציפי לבני: לזה יש לנו עוד שבוע, נדמה לי, עשרה ימים.

ציפי לבני: יש את הנושאים התקציביים הרגילים שדיברתי עליהם ויש את הנושא של מענקי המשכנתאות.

ציפי לבני: אני חשבתי אז ואני חושבת גם היום, שזו הייתה טעות להוריד את מענקי המשכנתאות.

ציפי לבני: בזמנו ביקשתי שיהיו גם הוראות מעבר יותר סבירות וקיימנו על זה אז גם דיונים.

ציפי לבני: יש, תיאורטית, איזושהי ועדה שנשארה פתוחה לבקשתי, לדרישתי, עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אבל אם אני רוצה להיות ריאלית אז בעצם אין מענקים ולמרות שהעניין נשאר פתוח לפי דרישתי, אני לא רואה את זה מתקדם למשהו חיובי.

ציפי לבני: זאת כבר החלטה שהיא שלכם.

ציפי לבני: אני לא רואה בזה משהו שמחר בבוקר יכול להשתנות, למרות שאני מבינה שההחלטה – האמת היא שאת ההחלטה בזמנו בנו על זה שנותנים הלוואה יותר גדולה וגם ירד שיעור הריבית במשק, אז בסך הכל הפגיעה תהיה מינימלית.

ציפי לבני: זה היה הרציו מאחורי זה.

ציפי לבני: אני בזה הגעתי ל"דד אנד".

ציפי לבני: אני לא יכולה להגיד שאני אצליח להביא את זה מחר.

ציפי לבני: אז נכון שכנראה בשביל לרצות אותי משאירים עוד איזושהי ועדה פתוחה, אבל אני מאמינה גדולה שאי ודאות זה הדבר הכי רע.

ציפי לבני: יכול להיות שצריך להגיד כך או כך.

מרינה סולודקין: אני מאד מודה לך, בגלל שבשיח טרום-בחירות זה היה מאד חשוב לשמוע ממך שאין דבר כזה, אין דיון ואין כוונה להחזיר.

ציפי לבני: הדיון היה לבקשתי, יש ועדה, לקח אותה משרד ראש הממשלה, בזמן האחרון לא היה בה שום דיון.

ציפי לבני: זה אחד.

ציפי לבני: נושא שני: הדיור הסוציאלי – זה לא שישים אלף, זה פחות, אבל זה לא משנה, זה הרבה.

ציפי לבני: זה חמישים.

קולט אביטל: חמישים ושניים אלף.

אלכסנדר קלנטרסקי: חמישים ושלושה.

ציפי לבני: זה הרבה, אני לא חולקת על כך שזה הרבה, אבל רואה גם חלק מהתפקיד שלי לא לפתור את הבעיה על ידי קיצוץ, שגם זו הייתה שיטה.

ציפי לבני: הרי תבינו - מה היה הרעיון בלקצץ את הזכאות?

ציפי לבני: זה מקטין את התור.

ציפי לבני: אבל, אני רואה את התפקיד שלי כצורך לתת פתרונות ולא לקצץ בזכאות.

ציפי לבני: לכן אמרתי קודם שאני עובדת על שורה של פתרונות.

ציפי לבני: אני אקרא את מה שכתבת כאן, מר קלנטרסקי.

ציפי לבני: אני לא יכולה לתת לזה כרגע התייחסות.

ציפי לבני: יכולות להיות שתי אפשרויות: מאז ביטול חוק הדיור הציבורי נוצרה בעיה חדשה בכלל בכל היכולת לתת דיור ציבורי, דיור המדינה, ולכן כל הפתרונות הם פלוס מינוס סביב אותם רעיונות שאמורים לתת פתרון, אבל לא פתרון ישיר של בנייה חדשה של המדינה.

ציפי לבני: לצערי, דרך אגב, אבל לא ניכנס עכשיו לדיון על חוק הדיור הציבורי.

ציפי לבני: בנוגע לספרייה הלאומית.

חנוך צמיר: הספרייה הלאומית הרוסית.

יגאל יאסינוב: הספרייה הלאומית בשפה הרוסית.

יגאל יאסינוב: דרך אגב, אם היא הייתה מוגדרת כספרייה לאומית, לא הייתה לנו בעיה.

יגאל יאסינוב: היא לא מוגדרת בכלל.

קולט אביטל: יש גם תיאטרון לאומי שלא מקבל סבסוד, זה בסדר.

יגאל יאסינוב: עוד לפני חודש פניתי בבקשה לקיים ישיבה מיוחדת בנושא ולהעביר את הספרייה למשרד החינוך, כי בינתיים זה עניין חינוכי.

יגאל יאסינוב: היא פחות מוגדרת כמשרד קליטה.

קולט אביטל: להעביר את זה למשרד החינוך, זה עוד לא אומר שזה יתוקצב.

יגאל יאסינוב: ברור, אבל אם מגדירים את זה כספרייה לאומית, זה פותר בעיה.

ציפי לבני: בנוגע לספרייה.

ציפי לבני: העבירו לי נתונים בנוגע לתמיכה שהועברה בשנים 2000 עד 2003.

ציפי לבני: אז עד 2003 הועברו בסך הכל מתקציב המשרד כ-800,000 ₪.

ציפי לבני: ועדת עיזבונות נתנה עוד 500,000 ₪.

קולט אביטל: נו, אז ודאי שחבל שזה ייסגר.

ציפי לבני: לכן זה חבל מאד שזה ייסגר.

ציפי לבני: השנה אני יודעת שהוגשה בקשה לוועדת העיזבונות על 800,000 ₪.

ציפי לבני: אנחנו הצטרפנו לבקשה הזאת.

ציפי לבני: אנחנו המלצנו לוועדה.

יגאל יאסינוב: אלה שני מסלולים.

ציפי לבני: כן, אבל בעבר, בסך הכל, ועדת העיזבונות אישרה חצי מיליון.

ציפי לבני: אם היום אתה מקבל מוועדת העיזבונות, לא משנה לך המקור.

ציפי לבני: נכון?

יעקב צבאג: - - -

יגאל יאסינוב: יש פה עוד עניין אחד.

קולט אביטל: אולי כדאי לדבר על שיפוץ כדי להחזיק ספרייה כדי שהיא לא תיסגר.

יעקב צבאג: לנו אין בעיה עם זה, אני רק אומר שכסף שמיועד, ובא עם כיוון של שיפוץ, אי אפשר לשנות לו את הכיוון.

ציפי לבני: אבל למה זה הכיוון?

יעקב צבאג: בהמלצתכם.

יעקב צבאג: בזמנו, כשיולי אדלשטיין היה עדיין שר הקליטה, הוחלט שהכסף של העיזבונות ילך לשיפוץ משום שלכם אין כסף לשיפוצים.

יעקב צבאג: עיריית ירושלים תיתן 300,000 ₪ כל שנה ומשרד הקליטה ייתן 300,000 כל שנה וה- 600,000 האלה יחזיקו את הספרייה.

קולט אביטל: זאת אומרת שמה שחשוב לנו עכשיו - - -

יעקב צבאג: אלה ה- 300,000 של משרד הקליטה.

קולט אביטל: זה שגם אם יעבור כסף של עיזבונות, הוא לא יהיה לשיפוצים אלא לאחזקה.

קולט אביטל: נכון?

יעקב צבאג: כן.

יגאל יאסינוב: ועוד דבר אחד: צריכים לדאוג שאתם, בעיריית ירושלים, תשנו את החלק שלכם בחוזה ותתחייבו – כי היום כתוב שזה שקל מול כל שקל ממשרד הקליטה.

יגאל יאסינוב: אתם תתחייבו ל-300,000 ₪ שנתיים, מול כל השקעה.

יעקב צבאג: גם השנה נתנו את זה.

ציפי לבני: טוב.

ציפי לבני: אני רשמתי לי כמה דברים שבכל מקרה אני אבדוק, וזה יהיה אחד מהם.

ציפי לבני: בנוגע למי שמפסיק ללמוד עברית כי הוא מתחיל לעבוד, זאת באמת בעיה ולכן אנחנו אפשרנו היום קורסי ערב.

ציפי לבני: זה נכון שמי שעובד לא מקבל דמי קיום, אבל אם הוא עובד הוא לא צריך את דמי הקיום.

ציפי לבני: יש עכשיו קורסי ערב, זאת הערה נכונה, כי מה שקרה זה שמי שהתחיל למצוא עבודה הפסיק ללמוד עברית, והתוצאה הייתה שהוא נתקע, אולי, עם עבודה סבירה, אבל בדרך כלל לא במקצוע ובלי שהוא מדבר עברית מספיק טוב.

ציפי לבני: ההערה בעניין ירושלים והסמים: הפרויקט המשותף למשרד ולרשות למלחמה בסמים אמור לצאת בפיילוטים במקומות שונים.

ציפי לבני: עדיין לא נקבעו המקומות, אז אתה לא יכול להגיד שירושלים היא לא אחת מהם.

יעקב צבאג: לא, היא לא נכנסה בשנה שעברה.

יעקב צבאג: זה מה שאמרתי.

ציפי לבני: אלה פרויקטים חדשים שאנחנו מתחילים אותם השנה.

קולט אביטל: זה "מסיכון לסיכוי".

קולט אביטל: כן.

ציפי לבני: מה שאתה אומר – וזה כבר מתייחס להערות שהיו כאן ביחס ל"מסיכון לסיכוי" – "מסיכון לסיכוי" זו תוכנית שמתחילה, בעצם, רק עכשיו.

ציפי לבני: לצערי הרב סוכם רק על ארבעה מקומות.

ציפי לבני: חלק ממה שאנחנו רוצים לעשות זה להרים - - -

קולט אביטל: כפיילוטים?

ציפי לבני: כפיילוטים.

ציפי לבני: אבל למרות שבדרך כלל בפיילוט רצוי לחכות כדי להפיק מסקנות, על פניו נראה לנו שחלק מהמסקנות שהגיעו אליהן ובעקבותיהן הקימו את התוכנית, מצדיקות אותה.

ציפי לבני: אם אני לא יכולה לעשות את כל התוכנית, אז לפחות אני רוצה לקחת ממנה אלמנטים ולפתוח ולעשות את זה בעוד יישובים, יחד עם הרשויות המקומיות וזה גם מה שאנחנו רוצים לעשות בשנת 2004.

ציפי לבני: כשאמרתי שחילקנו את התקציב הזה, בין היתר התכוונתי לקחת אלמנטים שקיימים בתוכנית הזאת, גם אם לא מאה אחוז של התוכנית.

ציפי לבני: כי גם כאן יש מצב שבו נבחרות ערים מסוימות לקיים בהן פרויקט מסוים, כשיכול להיות שיש עולים במצוקה לא פחות גדולה, אבל הם במקום שיש בו פחות עולים, יש בו פחות פיילוטים ופחות עיסוקים.

ציפי לבני: הנושא של שיתוף ארגוני עולים בירידי תעסוקה יילקח בחשבון, נרשום לעצמנו, נעשה להבא.

ציפי לבני: הנושא של התמיכות – זה שישה מיליון.

ציפי לבני: זה מלכתחילה היה צריך להיות שלושה מיליון ואחרי פניות שלכם ופניות שלי גירדנו וקיבלנו ונעתרו לבקשתנו וקיבלנו עוד שלושה מיליון.

ציפי לבני: לכן זה מגיע לשישה מיליון.

ציפי לבני: התשובה למה זה רק באחד בנובמבר היא – אתם צודקים – כי נלחמנו עד עכשיו כדי לא לחלק שלושה מיליון.

ציפי לבני: אז זה אמנם באיחור, אבל לפחות זה סכום פי שניים.

ציפי לבני: חלק מהנושאים שהועלו ביחס לעולי אתיופיה, כמו הנושא של הקיבוצים ומרכזי הקליטה בתיאום עם משרד החינוך, רציתי שהמשנה למנכ"ל חנוך צמיר, שעוסק בזה, ייתן תשובה, אבל כבר אין זמן.

ציפי לבני: אני מציעה שזה יהיה אחד הנושאים שיעלה ביום העיון.

תמר דסטה: אז אולי נוסיף ליום העיון את הנושא של שדרוג המחלקה האתיופית במשרד הקליטה לאגף?

ציפי לבני: אני מציעה שתשבי עם חנוך, תעלו את הדברים, במסגרת הדיון הכולל זה גם יהיה אחד הדברים שנעלה.

ציפי לבני: אני לא מודעת לזה אם זה טוב או רע.

קולט אביטל: יש ישיבה מיוחדת של הוועדה בשבועיים הקרובים, שמתייחסת לנושא הזה.

ציפי לבני: אברהם נגוסה, הנושא של המספר.

ציפי לבני: אנחנו חוזרים כל הזמן לאותה נקודה.

ציפי לבני: יש את הוועדה.

ציפי לבני: אני אומרת את זה ואני אחזור ואומר: כל עולה שמגיע הנה לארץ, צריך לקבל את טיפול משרד הקליטה וזה מתחבר גם להערה שאתה שאלת (נחליאל דיסון).

ציפי לבני: השם והחלוקה ההיסטורית שהיו קיימים זה "המשרד לקליטת העלייה" ולכאורה התפקיד שלנו מתחיל בנמל התעופה בן-גוריון.

ציפי לבני: עלייה זה באמת טיפול של הסוכנות היהודית.

ציפי לבני: אני לא הולכת עכשיו לשלוח שליחים להעלות עולים לארץ.

ציפי לבני: לא כך אני רואה את זה.

ציפי לבני: אבל בין היתר, באמת, אני חושבת שהנושא של תיאום, גם ברמת הפעולות וגם ברמת הקשר, במקומות שבהם נעשה עד היום פחות, יכול ליצור דינמיקה טובה יותר.

ציפי לבני: אני מדברת עם הסוכנות היהודית, אני לא מתכוונת להחליף אותה ואמרתי מקודם בחצי חיוך: מספיק שהתחלתי לדבר על זה אפרופו תקציב 2004, והנה אני כבר רואה שיש איזו דינמיקה חיובית – בעיני – ואם התוצאה תהיה שהסוכנות באמת תגביר מאמץ בארצות האלה, אז מבחינתי, עצם הדיבור הצליח.

ציפי לבני: לפעמים מסתבר שדווקא תחרות היא דבר טוב.

ציפי לבני: אברהם, אני אומרת חד-משמעית: יש ועדה בראשות משרד הפנים.

ציפי לבני: אני אטפל הכי טוב שאני יודעת בכל עולה שיגיע, ואם תבוא מסה – האוצר גם יודע שהוא צריך לתקצב את זה.

ציפי לבני: הנושא של חוברת זכויות העולה: למיטב ידיעתי יש, אני אבדוק את זה.

חנוך צמיר: יש מדריך לעולה.

חנוך צמיר: יש מדריך לעולה בכל השפות – לא ברור.

קולט אביטל: לא מעודכן.

קולט אביטל: תביאו לי.

חנוך צמיר: אני אשלח ליושבת ראש.

יגאל יאסינוב: אני זוכר שבזמני קיבלתי את זה.

יגאל יאסינוב: לא יודע מה עכשיו.

ציפי לבני: אני אבדוק את זה.

ציפי לבני: הנושא של רישיונות נהיגה – לא הייתי מודעת לזה, אני אבדוק את זה.

ציפי לבני: הנושא של המגשרים – זה באמת דבר מאד מאד חשוב.

ציפי לבני: את רוצה להתייחס לזה?

שרה כהן: המגשרים מופעלים על ידי הרבה מאד מערכות וגופים שונים.

שרה כהן: אין גורם אחד שמרכז את העבודה.

שרה כהן: עודי בהט ממשרד החינוך יצר פורום שמנסה לשקף כרגע וליצור תיאום בעבודה של כל המגשרים במערכת החינוכית.

שרה כהן: אני חושבת שאם תשמעו אותו תוכלו לגלות הרבה מאד גופים בנוסף למשרד החינוך או למשרד הקליטה שמתקצבים ונותנים את התשומות שקשורות לפעולה של הגישור.

שרה כהן: זה לא פרויקט אחד.

שרה כהן: זו עבודת תשתית שלא הולכת להתחסל כרגע.

שושנה רון: כן, אבל הקיצוב שלכם הוא מאד נמוך בנושא הזה.

ציפי לבני: כן, אבל אני אומרת מלכתחילה שאנחנו נותנים לכל הנושא הזה בתקציב 2004 פי ארבע ממה שזה היה בשנת 2003.

ציפי לבני: זה לא ישירות רק למגשרים, אבל זה כל הנושא הזה של הקליטה החברתית, של הקשר, של העבודה עם הנוער, של העבודה מול הקהילה, הכל הולך לקבל ביטוי.

ציפי לבני: בשנת 2003 אמרתי שזה סדר עדיפות שלי, בשנת 2004 אני גם נותנת לזה ביטוי תקציבי.

ציפי לבני: עכשיו לגבי הנושא של ארגוני העולים בכלל.

ציפי לבני: אני רוצה לומר פה משהו ברמה העקרונית – ואני שומעת שאומרים: למה אתם עושים ככה, אנחנו עושים ככה – אני מסכימה שלא צריך להמציא את הגלגל.

ציפי לבני: יש הרבה פעולות בשטח, עשיתי מיפוי, ככל שאני יכולה לדעת, של סך כל הפעולות שנעשות בחתך פר ערים, כדי לדעת מי פועל ואיפה.

ציפי לבני: חלק מהדברים אני רואה כתפקיד שלי ואני לא חושבת שאני יכולה להוריד מעצמי את האחריות, בכך שיש ארגונים שעושים את זה.

ציפי לבני: אני כן מאמינה גדולה בשיתוף פעולה, אבל אני לא רוצה לתת לארגוני העולים, למרות שמבחינתם זה אולי יותר תקציב – ואני אומרת את זה על השולחן:

ציפי לבני: אני רוצה לקבוע את סדר העדיפויות, אני רוצה להוסיף קצת לתקציב, אני רוצה שזה יהיה בפיקוח שלי, אני רוצה לדעת שאני עושה את זה.

ציפי לבני: זה חלק מהאחריות שלי.

ציפי לבני: לכן, חוץ מתקציב התמיכות שהוא נפרד ועובר על פי סדרי עדיפויות, יש דברים שאני רוצה לעשות, אני רואה בהם אחריות שלי, ואני לא רוצה להעביר לא את האחריות ולא את התקציב – תסלחו לי – לארגוני העולים שיעשו את זה עבורי.

ציפי לבני: במקרים כאלה יש לי גם הגבלות משפטיות, כמו לכל משרד ממשלתי.

ציפי לבני: יש לנו קריטריונים כלליים ואם הייתה לי דרך לקנות שירותים או לעשות משהו מהסוג הזה, היה לי יותר קל.

ציפי לבני: אבל לקחת תקציב, לחלק אותו לרוחב בלי שאני יכולה לקבוע ישירות איפה לשים את הדגש על פי סדר עדיפות שלי, אני לא רוצה.

קולט אביטל: את צריכה לפקח.

ציפי לבני: לכן הנושא של התמיכות הוא נפרד, הארגונים ייהנו ממנו, אבל אני לא מתכוונת לתת יותר לארגונים שיחליפו את התפקיד שלי.

ציפי לבני: אני כן רוצה לשתף פעולה.

ציפי לבני: אני גם ראיתי, ישבתי עם ארגון עולים מסוים – לא חשוב איזה – שעוסק בנושא של תעסוקה.

ציפי לבני: יש נטייה לחלק מהארגונים לשמר את הצורך של העולה דווקא בהם, שזה תהליך פחות טוב, מבחינתי.

ציפי לבני: כי עולה שמיושם בעבודה יורד לי מהראש, מהלב ומהתקציב.

ציפי לבני: לכן, יש אפשרות לעבודה משותפת מצוינת עם ארגוני העולים ברמה של שיתוף במידע ובכל דבר, אבל אני לא רואה את העבודה כנתינת תקציב לארגוני העולים, שאצלם תהיה הרשימה של המובטלים או של מקומות התעסוקה.

ציפי לבני: בואו ניישם אותם בעבודה ביחד.

שושנה רון: אנחנו רוצים לשתף פעולה.

ציפי לבני: בסדר, לכן שיתוף פעולה הוא דבר שייעשה, אבל זה לא יהיה, אני לא הולכת לתת - - -

שושנה רון: זה לא יהיה במקום.

ציפי לבני: זה לא יהיה במקום.

ציפי לבני: את התקציב אני רוצה לנצל על-ידי לפי סדרי העדיפויות שלי.

ציפי לבני: אבל שיתוף פעולה – בכיף.

ציפי לבני: אם לכם יש מקומות שמחפשים תעסוקה ויש עולה אחד שזה לא מיושם – אז בטח שזה צריך לקרות.

ציפי לבני: קלאודיה, את רוצה להתייחס לנושא של בתי טכנולוגיה?

קלאודיה כץ: פרויקט בתי טכנולוגיה הופעל, כידוע, עבור מהנדסים עולים, מבוגרים יותר, שלא מצאו את מקומם בשוק הרגיל.

קלאודיה כץ: הוא הופעל במימון של 75% של משרד הקליטה, על ידי כך שאנחנו מימנו בעצם אנשי שיווק ומהנדסים - - - בתוך הפרויקט ואת המעטפת הנדרשת.

קלאודיה כץ: הפרויקט הופעל באמצעות ועדת רשויות מעיריות שונות ויחד עם ההצלחות, זכה להמון קשיים.

קלאודיה כץ: גם לביקורת מאד קשה מתוך המשרד וגם בעירייה – כל פעם העולים היו תלויים בעירייה כזו או אחרת.

קלאודיה כץ: יש איזו עירייה שעד היום לא שילמה לעולים את הכסף, לא נגיד מי, ויש גם עירייה, גם לא נגיד מי, שאמרה שמתאריך כזה וכזה אנחנו לא משתתפים ב-25% שלנו.

קלאודיה כץ: זאת אומרת שמבחינת העולים, הרלוונטיות של השאלה היא יותר לעיריות מאשר למשרד הקליטה.

יעקב צבאג: אצלנו זה עובד יופי, במקרה, אבל אם אתם לא תתנו את ה-75%, לא נוכל לתת את ה-25%.

ציפי לבני: בסדר עדיפות שלי אני לא רואה עדיפות לבתי טכנולוגיה, נקודה.

יעקב צבאג: זה הכי פשוט להגיד את זה ככה, גברתי השרה.

ציפי לבני: אני מעולם לא הסתרתי את הדברים.

ציפי לבני: אני אומרת את זה בקול רם.

קלאודיה כץ: מה שאנחנו עושים כרגע, אנחנו בודקים אפשרות להקים, אולי, בית טכנולוגיה ארצי, מרכזי, באמצעות המכרזים שלנו.

ציפי לבני: שזאת התשובה הרלוונטית.

ציפי לבני: אני לא רואה המשכיות לזה בצורה כזאת ואנחנו מנסים לעבוד עם משרד המדע, מנסים להרים פרויקט שייתן מענה מסוג דומה ברמה הארצית.

קולט אביטל: בשמכם ובשמנו אני רוצה להודות לשרה על הסקירה המקיפה.

ציפי לבני: תודה לכם.

קולט אביטל: אנחנו שמחים שקיימת איזושהי התקדמות לעומת השנה שעברה.

קולט אביטל: ממה שאנחנו מתרשמים בוועדה הזאת, בסך הכל ציבור העולים סובל מכל אותן הבעיות החברתיות של כל החברה הישראלית, בתוספת.

קולט אביטל: בהרבה תוספות.

קולט אביטל: מטבע הדברים, אנחנו נמשיך לטפל בבעיות האלה ובראש ובראשונה בכל בעיות החינוך – ואנחנו שמחים שתהיה תוספת.

קולט אביטל: אחת הישיבות הראשונות שקבענו לנו כאן היא כדי לשמוע מה משרד החינוך הולך לעשות כדי ששעות ההוראה לעולים לא תקטנה.

קולט אביטל: אנחנו נמשיך להיאבק בדרכנו שלנו כדי שבכל זאת הגזרה בכל מה שנוגע למשכנתאות, למענקי המשכנתאות, תבוטל.

קולט אביטל: אנחנו לא בטוחים עד כמה נוכל להצליח, אבל זאת לפחות כוונתנו.

קולט אביטל: ואנחנו מקווים להמשך הזרמת מידע ושיתוף פעולה עם המשרד שלך.

ציפי לבני: בשמחה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה.