ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 36, 2003-07-22 10:00

קולט אביטל: לפי מיטב הבנתנו, קיימת בעיה בין הקיבוץ שרוצה להמשיך לקיים את המסגרת החינוכית, שלפי כל הדעות היא מסגרת חינוכית מאוד מוצלחת, לבין ראש העיר שרוצה להעביר את הנושא אליו.

דני ז'ק: מתוך ראייה והערכה רבה לקיבוץ אפק ולמפעל החינוכי שהם מקיימים שם, אנחנו הסכמנו שקבוצה בגודל של עד 35 תלמידים ילמדו שם, כאשר משרד החינוך פנה אלינו ואמר שכל ההוצאות הכרוכות בהסעה, אגרת חינוך ואובדן הכנסות לעירייה, יכוסו ב- 100% על ידי משרד החינוך.

דני ז'ק: אני רוצה להביע את מחאתי וזעמי, לגב' שושנה ימין מנהלת אגף הסעות והצטיידות במשרד החינוך, שכותבת: ..

דני ז'ק: "נמסר כי הטענה של עיריית קריית ביאליק איננה נכונה ומשרד החינוך נושא בעלות המלאה של ההסעות".

דני ז'ק: אני רוצה לקרוא לה לסדר ואני מוחה על הדברים שהם אינם נכונים.

דני ז'ק: הילדים גדלו וקיבוץ אפק עשה מעשה נכון והעביר את הילדים לחטיבת הביניים בקיבוץ עברון.

דני ז'ק: ההבדל בין עלות השתתפות משרד החינוך לעלות של העירייה, עלה למאות אלפי שקלים.

דני ז'ק: את הדבר הזה לא ניתן יותר לספוג, כאשר במשך השנים מהנדס העיר ואנוכי, היינו כבר 9 פעמים בארגנטינה ואני הייתי מספר רב של פעמים בברה"מ לשעבר, והבאנו לקריית ביאליק 470 משפחות של עולים, מדרום אמריקה ועוד מאות משפחות עולים ביוזמה של פרוייקט קריית ביאליק "ילדים מברה"מ לשעבר".

דני ז'ק: לילדים הללו ולילדים מהעלייה מאתיופיה ולכל ילדי קריית ביאליק, אנחנו פתחנו יום לימודים ארוך, כך שהילדים נמצאים היום עד שעה 16:00 בבתי הספר.

דני ז'ק: אנחנו מגישים היום 600 ארוחות צהרים, גם לילדי העולים וגם לילדים נצרכים.

דני ז'ק: אני אישית הייתי במשך 30 שנה מחנך ומנהל בית ספר, והיום קירית ביאליק יכולה לתת את השירותים הנדרשים והניתנים בכל מקום אחר.

דני ז'ק: עמדתנו היא שאנחנו היום יכולים לתת את השירותים ואנחנו ניתן אותם, ולא מדובר רק ב- 35 התלמידים האלה מהעלייה של אתיופיה, יש לנו עוד תלמידים בכל בתי הספר.

דני ז'ק: המצב הגיע לידי כך שמערכת החינוך שלנו יכולה אמנם להתמודד עם הנושא, אבל זה לא יתכן שעיריית קריית ביאליק משקיעה בנושא הזה במשך כמה שנים למעלה מחצי מיליון שקל עבור 35 תלמידים, כאשר בעצם הם יכולים ללמוד אצלנו.

דני ז'ק: לכן, אנחנו באנו והודענו למשרד החינוך שאנחנו לא ניתן יותר אישורים לתלמידי חוץ.

דני ז'ק: אני רוצה לומר דבר אחר, מי שעושה דבר טוב הוא "לוקה".

דני ז'ק: בקרית מוצקין יש יותר ילדים יוצאי העדה האתיופית, בקרית ים יש מאות ילדים.

דני ז'ק: אז אנחנו עשינו דבר טוב ואני עכשיו יושב פה על "ספסל הנאשמים".

קולט אביטל: מה שלנו יש עניין יותר מכל דבר, זה שהילדים האלה ייקלטו.

קולט אביטל: אנחנו בועדה הזאת, לפחות בחודשיים האחרונים, קיימנו מספר דיונים על הבעיות הקיימות בקליטת ילדים יוצאי אתיופיה, כשבחלק מהמסגרות אין מספיק שימת לב אליהם וכתוצאה מכך הם נפלטים.

קולט אביטל: ישבנו כאן עם אנשי משרד החינוך, כדי לבדוק שוב ושוב מה נעשה ברמת הכלים המיוחדים והמודעות בבתי הספר, כדי לקלוט את הילדים האלה.

קולט אביטל: אין פה שום האשמה כלפי אף אחד, לנו יש עניין כפול: א – שהכסף שמשרד החינוך מוציא, יוצא בצורה נכונה כדי לאפשר לילדים האלה להיקלט.

קולט אביטל: ב – שהמסגרות יתנו להם את היכולת להיקלט גם חברתית.

קולט אביטל: אני הייתי מבקשת מנציג משרד החינוך, המתמיד להגיע לועדה הזאת, לתת לנו במספר מילים את עמדת משרד החינוך ולהציג בפנינו את התמונה כפי שמשרד החינוך רואה אותה.

קולט אביטל: אני גם מבינה, שלמשרד החינוך יש מדיניות של נקודות זכות וכו'.

עמיהוד בהט: משרד החינוך באופן עקרוני אכן תומך בפרוייקט הזה, ורואה בו פרוייקט מאוד חשוב.

עמיהוד בהט: האמת היא שלא הייתי מודע עד הסוף לשלושת הסעיפים שראש העיר דיבר עליהם, או בעצם למכנה המשותף שלהם שאומר שכל הוצאה שהיא, כל הפסד כספי או כל הוצאה שהיא נדרשת, תכוסה אוטומטית ב- 100% על ידי משרד החינוך.

עמיהוד בהט: לא ידוע לי אם יש איזה מסמך האומר ומבטיח את הדבר הזה, מה שאני יודע זה שמדובר על הסעות בין קריית ביאליק לקיבוץ אפק.

קולט אביטל: ..

קולט אביטל: "במכתבך אליי, ביקשת הבהרות להסדרים הנהוגים בהסעות לגבי התלמידים, עולים מאתיופיה, להלן הבהרותיי: המנהלת הכללית, אישרה את הערכת ההסדר לפיו תלמידים עולים מאתיופיה המתחנכים במסגרות קיבוציות, ייהנו מהשתתפות מלאה בעלות ההסעות, גם בשנת הלימודים תשס"ד".

קולט אביטל: .

קולט אביטל: אדוני ראש העיר, אם הדבר לא מבוצע הרי יש לך מסמך שאיתו תדרוש את הכספים.

קולט אביטל: אנחנו נעבור כל פריט בנפרד, כדי לנסות ולהבין למה זה עולה לך 500,000 שקל במרוצת השנים, וכמה זה היה צריך לעלות אחרת.

רבקה נחום: אני אתן בקצרה איזשהו רקע לגבי ה- 7 שנים שלא היו לגמרי פשוטות, וזאת במטרה להסביר היכן אנחנו נמצאים היום.

רבקה נחום: כפי שנאמר פה, הקיבוץ נכנס לפרוייקט קליטת העולים לפני 7 שנים הוא עשה עבודת הכנה מאוד מסיבית.

רבקה נחום: בין היתר, צוותי המורים עברו השתלמות מתוך מגמה להכיר את תרבות הילדים, כדי שלא נבוא אליהם כפי שעשינו בעבר כחברה קולטת מעמדת התנשאות אלא מעמדה של שוויון, וזאת על מנת שיהיה לנו כמבוגרים כלי כדי לגשר על פערים תרבותיים שונים.

רבקה נחום: בתוך בית הספר, נבנה מערך תמיכה בתחום הלימודים ומערך שלם של פעילויות חברתיות בשילוב הלימודים כדי שאפשר יהיה לעזור בקליטת הילדים האלה, ולטובת העניין הזה גוייסה גם "מגשרת", כי בכל זאת היו קשיי תקשורת.

רבקה נחום: מבחינה לימודית, במהלך כל השנים קיימים בבית הספר קריטריונים מאוד מסויימים מתי הילד מקבל סיוע פרטני או סיוע במסגרת קבוצות קטנות.

רבקה נחום: לפנים משורת הדין, ללא כל קשר לשעות המתקבלות ממשרד החינוך כ"סל עולים", בית הספר לא הסתכל על מספר השעות האלה ונתן לאותה קבוצת ילדים שעות לפי הצורך שלה.

רבקה נחום: זאת אומרת, אם יש איזשהו חשד שבי"ס אפק פועל מאיזה מניע של משאב כלכלי, אני רוצה להסיר אותו כי אז מבחינת משרד החינוך אנחנו מקבלים עוד פחות כי הם כבר נחשבים "ותיקים" אבל הפערים עדיין קיימים, שלא לדבר על השתתפות המדינה אשר משנה שעברה לשנה הנוכחית על אותה כמות תלמידים, קוצצה ב- 21%.

רבקה נחום: אז כפי שאמרתי קודם, אם יש חשד שאנחנו פועלים מאיזשהו מניע כלכלי, אני מבקשת להסיר אותו.

רבקה נחום: התלמידים משולבים הן מבחינה לימודית והן מבחינה חברתית בכל הפעילויות, וישנו כבר אורח חיים או נורמה של בית הספר שילדים אחרים מסיעים את הילדים העולים, אלה שעדיין יש להם קשיים.

רבקה נחום: כלומר זה הפך להיות חלק מתרבות בית הספר ולא משהו חיצוני או איזה ערך, נכון שעבדנו קשה כדי להחדיר זאת אבל היום הוא כבר הפך להיות חלק מהתרבות שלנו.

יעקב אדרי: אני בהחלט מזדהה עם ראש העיר, מתוך אמונה שכאשר הילדים האלה בישוב, מקבלים תשומת לב יותר גדולה ואת הטיפול הכי טוב.

יעקב אדרי: מה עוד שמדובר בישוב ותיק ומבוסס, שיכול לתת הרבה מאוד לילדים שלו ואין לי ספק שזו אחת ממערכות החינוך הטובות שיש.

יעקב אדרי: אני חושב שהטענה שלו, ואני מקווה שראש העיר מסתכל יותר על מה הוא רוצה לתת לילדים כמו אוכל או השתלבות חברתית, וכאן מנתקים את הילדים מהמקום שבו הם גרים ויתכן שיש יתרון כאשר הם לומדים בישוב עצמו.

מספין לאוטה: לגבי מה שראש העיר אמר שיש לו ילדים אחרים, אני יודע שבבי"ס ביאליק נמצאים ילדים אתיופים, ואני יודע מה הרמה שלהם בהשוואה לילדים שלי.

מספין לאוטה: לדוגמא, הבת שלי קיבלה ציון מעל 95 בכל המקצועות.

מספין לאוטה: לכן, אנחנו מאוד רוצים לאפשר לקיבוץ אפק שימשיך לעזור לנו ולילדים שלנו בלימודיהם כדי שימשיכו להשתלב בארץ ביחד עם הילדים הותיקים.

יונה פריטל: הסיפור התחיל מהתחושה הקשה שהיתה באמת לפני כ- 7 שנים, שבעקבותיה הועלה רעיון והיתה יוזמה משותפת של משרד החינוך, משרד הקליטה והתנועה הקיבוצית, בתמיכה של החלטת ממשלתו של יצחק רבין ז"ל, שראתה את התופעה שסיפור אזורי הרישום מקשה מאוד ומקפח את העדה האתיופית.

יונה פריטל: מכיוון שהעדה האתיופית יושבת הרבה פעמים בריכוזים מאוד גדולים, מדיניות אזורי רישום של משרד החינוך, שהיא מדיניות מבורכת, יוצרת סיטואציה של מעט מאוד אפשרות וגמישות לאינטגרציה חברתית ולימודית, עם אוכלוסייה אחרת באפשרויות נוספות.

יונה פריטל: לכן התקבלה החלטה, מגובה על ידי מנכ"ל משרד החינוך בשעתו, אשר אומרת שתהיה גמישות בנושא אזורי הרישום לגבי העדה האתיופית, להשתלבות במערכות האלה ומאז התחיל הפרוייקט.

יונה פריטל: מדובר על 7 בתי ספר יסודיים ולאחר מכן עוד מספר בתי ספר על יסודיים, עם הצלחות בלתי רגילות.

יונה פריטל: אנחנו לא באים לומר שמישהו אחר לא קולט טוב את הילדים, אנחנו יודעים את האילוצים של המערכות, והרבה פעמים יש אילוצים למערכות עירוניות גדולות ואנחנו לא באים בטענות.

יונה פריטל: מה שאנחנו אומרים זה, שהקליטה הזאת בקיבוצים או בעצם במערכות החינוך הקיבוציות, פיתחה את הכלים של הגעה לכל ילד ולכל משפחה ולתת פשוט את "הנשמה", מעבר לכל שאלה של תקציב וכמה כסף וכו'.

יונה פריטל: דרך אגב, ההתנגדות של הרשויות לרשום את הילדים מחוץ, היא לא קיימת רק בקרית ביאליק אלא היא מתעוררת לנו בכל פעם במקום אחר, פעם בשדרות פעם בבאר-שבע פעם ברחובות ובכל שנה אנחנו נדרשים לערוך מעין מאבק חוזר להכיר בעניין.

יונה פריטל: לא מדובר על מאסות של ילדים אלא על 5 עד 7 ילדים בשנתון, וכל הרעיון הוא לשלב אותם בצורה המקסימלית אינטגרטיבית וזה פשוט פרוייקט יפהפה.

יונה פריטל: למיטב ידיעתי, ואני יודעת זאת מהגב' שוש ימין, נושא ההסעות הוסדר חד משמעית.

יונה פריטל: בנוסף על כך, אגרות ילדי חוץ מעולם לא הועברו לבתי הספר ההתיישבותיים אלא הם נשארו בידי הרשויות, אף פעם גם לא לחמנו לקבל אותם כי הסתדרנו בתקציבים שהיו.

יונה פריטל: נושא אגרות ילדי חוץ לא היה התניה לפרוייקט, ואנחנו קיבלנו את הילדים גם בלי אגרות ילדי חוץ.

יונה פריטל: יתרה מכך, יש לא מעט "סלי רווחה" המגיעים לרשויות עבור הילדים האלה, ואני יודעת שסלי רווחה אלה נשארו בתוך הרשויות ולא הועברו לבתי הספר שלנו וגם על זה לא נלחמנו.

יונה פריטל: הרעיון לא היה כלכלי, אלא של איזושהי משימה לאומית שנראתה לנו חשובה ביותר.

שעה 15: כפי שאמרה יונה פריטל, אכן קיימות בעיות.

שעה 15: למשל ילדים שנקלטו בקיבוץ "שדה אליהו", לפני שנה לאחר מאבק עיקש הצלחנו לאפשר לאותם ילדים שנקלטו שם להמשיך את הלימודים שלהם בקיבוץ, אבל לצערי מנעו את קליטתם של תלמידים חדשים במקום.

שעה 15: לגבי ההסעות, אני רוצה לומר שבנוסף למכתב שהוציאה הגב' שוש ימין, אני כתבתי מכתב נוסף למר עמיר ראובן שהוא מנהל מחלקת החינוך בעיריית קריית ביאליק, שבו כתבתי שהגב' שוש ימין מעוניינת להיפגש ולשוחח עימו בנושא, אבל הוא לא השיב למכתבים שלי ולא היתה שום התייחסות מצדו בנושא.

שעה 15: אני גם ציינתי במכתב שבמידה וקיימים דברים נוספים המוסתרים "מתחת לשטיח", כדאי לו לומר אותם באופן גלוי כדי שניתן יהיה לדעת היכן ומהי בדיוק הבעיה ושנוכל לטפל בה.

שעה 15: אבל לצערי בכל פעם עולה כביכול בעיה אחרת.

דוד מהרט: לדעתי הם חייבים להישאר באותה מסגרת ולא רצוי להעביר אותם ממוסד למוסד, זה כאילו לומר להם: "תפסיקו את תהליך ההתחנכות שלכם בקיבוץ, תחזרו לעיר ותתחילו בתהליך מחדש.

דוד מהרט: לפני 7 שנים שלחנו אתכם לשם כי היה נוח לנו, והיום לא נוח לנו ולכן אנחנו רוצים להחזיר אתכם".

דוד מהרט: הרי אי אפשר להתייחס אליהם כאל מטען המועבר ממחסן למחסן לפי תחושת הנוחות והתכולה.

מרינה סולודקין: אני גם מאוד שמחתי לשמוע מהורי הילדים, שיש רמה ושיש נכונות ללמוד.

מרינה סולודקין: לנו זה מאוד חשוב שתהיה כמה שפחות נשירה, כך שאם בקיבוץ הזה גם נותנים השכלה טובה וגם הרגשת שייכות ולא רק לילדים אלא גם להורי הילדים, שמהם שמעתי על כך ואני יכולה להבין אותם.

מרינה סולודקין: אני יכולה להביא לדוגמא גם מקרים שלי עם יוצאי חבר העמים, תושבי קריית שמונה, שהם נמצאים כבר מספר שנים במאבק כדי שהילדים שלהם ילמדו בקיבוץ סמוך לקריית שמונה.

מרינה סולודקין: הם קיבלו סירוב מוחלט מראש העיר, מאחר וגם שם קיימות בעיות כאלה ואחרות.

מרינה סולודקין: לכן אני מבינה את ראש עיריית קריית ביאליק מאחר ואם לעירייה יש חובות הקשורות איכשהו לילדי חוץ, כראש עיר וכ"מנהל המשק" של העיר, הוא צריך להחליט מה טוב ומה כדאי.

מרינה סולודקין: במקרה של עולים, מאוד חשוב נושא חופש הבחירה ולפעמים עולים מעדיפים את הסביבה הקיבוצית.

מרינה סולודקין: לכן אני מבקשת בהזדמנות זאת מהיו"ר קולט אביטל, שאנחנו נכתוב שכתוצאה מכך לא יהיו חובות לראש עיריית קריית ביאליק.

אורית נוקד: לגבי החינוך הקיבוצי, אני באמת חושבת שאין מחלוקת ולא סתם גם הסכימה שרת החינוך לדחות את ההחלטה שלה,לגבי הרפורמה בחינוך ההתיישבותי.

אורית נוקד: לכן, נראה לי שאולי באמת צריך לקיים דיון ביחד עם יו"ר השלטון המקומי, על מנת לראות כיצד ניתן לפתור את הבעיה הזאת באופן כללי.

אורית נוקד: אני מבינה את מצוקות ראש עיריית קריית ביאליק, אבל אני לא חושבת שאפשר להעביר ילדים ממקום למקום בגלל הנושא התקציבי.

אורית נוקד: כי מה שחשוב זה בעצם המטען הרוחני, החינוכי והתרבותי שאותם ילדים מקבלים, וכפי שאנחנו יודעים, מעבר לשעות הרגילות שילדים אחרים מקבלים בבתי הספר.

אורית נוקד: לדאבוני, כולנו קוראים בעיתונות על כל מעשי האלימות הקורים כיום בבתי הספר.

דני ז'ק: דבר נוסף, אנחנו משלמים עבור התלמידים האלה אגרת תלמידי חוץ והשנה קיבלנו גם מקיבוץ אפק בקשה לאגרת תלמידי חוץ.

דני ז'ק: כמה כבר אנחנו יכולים לשאת?

דני ז'ק: הרי מדובר ב- 160 ילד, שלא לדבר גם על הפסד לישוב, ולכן הבעיה אצלנו היא מאוד אקוטית.

9315: אני חושב שצריך לקחת בחשבון זה שרוב עולי אתיופיה הולכים "בזרם אחד".

9315: בתי הספר בישובים מסויימים ובתי הספר הממלכתי דתי קורסים, וכתוצאה מכך קיימת נשירת תלמידים של עד 19% מבתי הספר.

9315: בתוך כל זאת, רואים נקודת אור קטנה של בסה"כ 186 ילדים בחינוך ההתיישבותי, אז למה להרוס משהו שהוא טוב?.

9315: לכן, אם נושא היה תלוי בי, היה צריך להכפיל את המספר ולתת יותר משאבים כדי להבטיח את הצלחת הילדים.

9315: אני חושב שגם בנושא הזה של הקיבוץ, ולי אין שום טענה נגד דבריו של ראש העיר או מה שהוא מייצג, לדעתי צריך לשמוע גם את נציגי העדה וגם את ההורים, ולתת להם את חופש הבחירה.

טובה מטלון: אני חוזרת לנקודה שהועלתה כאן קודם, שלדעתי היא נקודת המפתח, לצערי הרב הילדים האלה מתגוררים בשכונות מאוד הומוגניות וזאת הסיבה ליציאה שלהם עד 16:00, כמו כל ילד שלומד יום חינוך ארוך באותו ישוב.

טובה מטלון: כלומר, הנתק הוא בטל ומבוטל.

טובה מטלון: לעומת זאת, כאשר הסתובבתי בקיבוצים ושמעתי את העברית שלהם, נדהמתי.

טובה מטלון: זוהי עברית אחרת, תקנית של צברים המדברים וקוראים היטב.

טובה מטלון: כאשר הייתי בחטה"ב בקרית ביאליק, ניגשה אלי תלמידה שאמרו עליה שהיא מצטיינת במתמטיקה.

טובה מטלון: כאשר שאלתי אותה איפה למדת בביה"ס היסודי, ודרך אגב העברית שלה היתה מצויינת, היא ענתה לי "בקיבוץ אפק" שאלתי אותה איך את מקשרת את ההצטיינות שלך, היא ענתה לי "מה שקרה לביטחון העצמי שלי, עזר לי מאוד ועל זה אני חייבת תודה לקיבוץ".

תמר דסטה: אני רוצה להתייחס למכתב ששלח עמי למנהלת בית הספר, ובו הוא מדגיש "בעקבות דו"ח שושני", אני רוצה לומר שהסיבה הבסיסית שבגללה עמי יצא בהצהרה שפרוייקט אפק לא יהיה קיים יותר, זה בגלל שהוא גילה פוטנציאל בילדים אתיופים בעקבות דו"ח שושני, המגדיר חלוקה סוציאלית אחרת של תקצוב מערכת החינוך, זו היתה הסיבה הבסיסית שבגינה הוא יצא בקריאה לבטל את הפרוייקט הזה.

תמר דסטה: אני חושבת שאנשי משרד החינוך, היוצאים בהצהרה או במדיניות חדשה, חייבים לשים את ההשלכות של הדברים האלה לגבי אוכלוסיית העולים החדשים.

תמר דסטה: כי אנחנו עברנו להיות באיזשהו מובן, איזה גימיק עבור גיוס כספים.

ריקי ירון: אנחנו עבדנו בשיתוף פעולה מלא, והילדים נקלטו על בסיס אמיתי ערכי ושוויוני.

ריקי ירון: אני חושבת שמה שקרה לילדים האלה, לא קרה באף מקום אחר במדינת ישראל.

ריקי ירון: אני חושבת שכדאי לכם לבוא ולראות, וראוי לקחת את בית הספר הזה כפיילוט לתהליכי קליטה אמיתיים, אנחנו נשמח לארח אתכם מתי שרק תרצו לא נכין לכם ביקור מיוחד, תבואו ביום שאתם רוצים ובשעה שאתם רוצים.

ריקי ירון: זה הבית של הילדים האלה, ואני מודיעה לכם שאם אצטרך אני גם אשכב על הרצפה כדי שהילדים האלה לא יעזבו, כי אין שום סיבה בעולם להוציא אותם.

מסרט וורקו: אני בהחלט מצטרפת לכל ההתרגשות ולכל ההצלחות שיש לתוכנית הזאת, זוהי אכן תוכנית טובה אם כי הייתי מאוד רוצה להתייחס לתוכניות נוספות שאנחנו מפעילים וראש העיר הזכיר אותן שכביכול הם מפעילים.

מסרט וורקו: למשל תוכנית "פלא" שמתקיימת בקריית ביאליק, היא תוכנית של משרד הקליטה, יש את פנימיות היום של האגודה לקידום החינוך ועוד כאלה.

מסרט וורקו: זה שראש העיר מצהיר היום שיש לו את היכולות והוא כן יכול להחזיר את הילדים, זה עדיין תלוי ברצון וביכולות של אותם הגופים התומכים והמפעילים את התוכניות האלה ולא החוזק של הרשות.

מסרט וורקו: נכון שיש את הרצון הטוב של ראש העיר, ואנחנו מברכים על כך, אבל יכול מאוד להיות שכל גוף המפעיל את התוכניות האלה, אם זה משרד הקליטה או האגודה לקידום החינוך וכו', יקום ויגיד "אני מפסיק כאן ועובר לרשות אחרת", ראש העיר יישאר שוב עם הבעיה של התגבור הלימודי והפעילויות החברתיות שהילדים זוכים בהם, הן במסגרת הקיבוצית והן במסגרת הרשות, ולכן צריך לקחת גם את זה בחשבון.

מסרט וורקו: הייתי רוצה להתחבר לדבריה של תמר דסטה לגבי דו"ח שושני.

מסרט וורקו: אני חושב שהבעיה כן טמונה שם ויש לבדוק ולדון בעניין הזה, שאולי צריך להתנות את קבלת ההחלטות בתגבור ובהוספות תקציביות כאשר מדובר בקהילה האתיופית, שלפחות את התוכניות הטובות האלה כן כדאי להשאיר.

נתן טל: אני רוצה להוסיף פאן שלא הועלה פה, ולהגיד למה זה חשוב לתנועה הקיבוצית שילדים מאתיופיה ומחבר העמים יתחנכו אצלה, ולא מהטעמים הכלכליים שכמובן לא צריך לזלזל בהם.

נתן טל: אני חושב שלכולנו יש אחריות על החברה בישראל, המעורבות של האוכלוסייה הותיקה בחיי החברה הישראלית.

נתן טל: האוכלוסייה בתנועה הקיבוצית, היא מטבעה אוכלוסייה ותיקה ומבוססת בתרבות הישראלית, ואם היא לא תיחשף במפגש היום יומי של הורים, ששמענו פה את החוויה החינוכית שילדיהם זכו שם, והילדים שלה לא ייחשפו במערכות הראשוניות האלה ברמה שוויונית עם אוכלוסיות שבאות מאתיופיה ומחבר העמים, הם יגדלו "נכים" למעורבות חברתית בחברה הישראלית.

נתן טל: לכן יש לזה חשיבות לא רק כדי לקבל את אוכלוסיית העולים מאתיופיה ואת אוכלוסיית העולים מחבר העמים, אלא יש חשיבות לאוכלוסייה הישראלית להיחשף במקומות הכי רגישים ובמקומות הכי נכונים, ששם אפשר לבנות את החברה מחדש, החברה האינטגרטיבית של מדינת ישראל.

נתן טל: אני חושב שמאוד חשוב להדגיש זאת, פתחנו את חצרות הקיבוצים ופתחנו את בתי הספר שלנו לא רק לעולים אלא גם לאוכלוסיות נוספות.

דפנה איתן: אנחנו יודעים עם כל הדברים הטובים שנאמרו פה, על רקע מצב מערכת החינוך בארץ, מה קורה אצלנו.

דפנה איתן: הרי מדובר על מסורת, מדובר על המשך, מדובר על אחים שנכנסים לבית הספר אחרי אחיהם הגדולים, ולא רק לבית הספר היסודי אלא גם למסגרות ההמשך.

דפנה איתן: ישנם כל כך הרבה אירועים, ובמשך השנים אנחנו שומעים את בני העדה על הרבה מאוד הישגים.

עמיהוד בהט: יחד עם זה, אין ספק שמגרונו של ראש העיר מדברת מצוקה אמיתית ואני מרגיש חובה לומר זאת.

עמיהוד בהט: קריית ביאליק, זו באמת דוגמא לקליטה מעולה של עולים, ומעשה הקליטה שנעשה בקריית ביאליק, לא מוכיח על נטרול מוחלט של כל השיקולים, אלא רק השיקולים הכלכליים.

עמיהוד בהט: הם בהחלט דומיננטיים, אבל צריך להגיד זאת כדי להיות הגון סביב השולחן.

עמיהוד בהט: דבר נוסף, הרי יש הבדל עצום בין לקחת ילדים באמצע הדרך ולהחזיר אותם הביתה, לבין למנוע.

עמיהוד בהט: גם לגבי המניעה אנחנו חושבים שהיא לא נכונה, אבל בודאי שלא נוכל סתם לטרטר ילדים הלוך חזור ואת זה אנחנו לא עושים לאף תלמיד, בין אם זה ילד עולה או ילד ותיק.

עמיהוד בהט: אנחנו במשרד החינוך, אמורים לבדוק את הנתונים התקציביים המהווים את "החור בתקציב" הזה.

עמיהוד בהט: קיים פה אלמנט של הסעות וגם אלמנט של אגרות חוץ, יכול להיות שנוכל לפתור את נושא אגרות החוץ.

עמיהוד בהט: הנושא של "דו"ח שושני" וההשלכות של "דו"ח שושני", אני מציע שלא נהיה פזיזים בקבלת ההחלטות וגם לא בהסקת המסקנות, כי בסה"כ כולנו כולל משרד החינוך לומדים את העניין עכשיו תוך כדי התחלת הסיפור, כי הסיפור עוד לא התחיל.

דני ז'ק: אבל כשמשרד החינוך שולח דו"ח לעיריית קריית ביאליק ולכל המחוז, שאנחנו ראשונים בבחינות הבגרות, זה כבר לא דבר שמישהו קבע ישוב כי יש לו אינטרס אלא זה דו"ח של משרד החינוך.

דני ז'ק: ואם משרד החינוך שולח לעיריית קריית ביאליק דו"ח שאנחנו העיר שאין בה נשירה מבתי ספר, זו דוגמא.

דני ז'ק: לכן החינוך בקריית ביאליק ל- 35 הילדים הוא ברמה א' ובקיבוץ אפק הוא ברמה ב', אני שולל זאת מכל וכל ויש לנו עוד מאות ילדים גם מארגנטינה וגם ממדינות אחרות בעולם.

דני ז'ק: אם זה נוח להורים, ואני לא נגד, שישלחו את הילדים אבל לא על חשבון ילדים אחרים.

דני ז'ק: אם יש לי בבית ספר בצור שלום 39 ילדים ועוד 3 לכתה א', אז יש לי שתי כתות כאשר בקריית ביאליק יש לי רק כתה אחת.

דני ז'ק: לכן הסיכום שלי הוא, אם ההורים מעוניינים ואומרים שאותם ה- 35 ילדים ימשיכו בקיבוץ אפק, שימשיכו אבל שמשרד החינוך ייקח את כל העלויות.

קולט אביטל: אני חושבת שזה היה דיון טוב, וזו הפעם הראשונה שאני רואה שקיימת תחרות על מי רוצה לקלוט יותר טוב את העולים.

קולט אביטל: לעומת ערים אחרות, ויש כאלה, שלא מוכנות לקלוט עולים וגם לעומת בתי ספר, ודנו על זה פה בועדה, שלא רוצים ואומרים "לא בבית ספרנו".

קולט אביטל: קודם כל אדוני ראש העיר, זה שאצלך רמת החינוך גבוהה וזה שהתלמידים מצליחים בבחינות הבגרות וזה שאתה רוצה לקלוט כמה שיותר עולים, אנחנו מסירים בפניך את הכובע ומשבחים גם את העיר, גם אותך וגם את כל הניהול, ואנחנו שמחים על כך.

קולט אביטל: יחד עם זאת, אנחנו התכנסנו פה גם כדי לבדוק את טובתם של הילדים האלה.

קולט אביטל: מדובר כאן בקבוצה קטנה, ואני מקווה שמסגרות כאלה רק תלכנה ותגדלנה, מה שלא צריך לפגוע בך או בעיר שלך, וגם איתך הצדק.

קולט אביטל: מה שאני רוצה להציע כאן כהחלטה, או בעצם להגיד ,מאחר וחברי הכנסת שאיתם התייעצנו הם שותפים להחלטה הזאת: הועדה רואה בפעילות החינוכית שנעשתה בקיבוצים לקליטת תלמידים עולים, מפעל חינוכי חשוב.

קולט אביטל: הועדה קוראת לראש העיר קריית ביאליק לראות את טובת הילד לנגד עיניו ולהשאיר את העולים מאתיופיה בקיבוץ אפק.

קולט אביטל: הועדה קובעת שהעברת הילדים ממסגרת אחת למשניה, אינה רצויה ופוגעת בתהליך החינוכי של הילד.

קולט אביטל: יחד עם זאת, אנחנו קוראים למשרד החינוך לפתור את כל הבעיות האלה, כנראה שלא רק בעיר קריית ביאליק אבל לנו יש קודם כל עניין עם ראש העיר שפנה אלינו בנושא הזה.

קולט אביטל: לא יתכן שמצד אחד אנחנו נעשה את הכל למען הילדים, ואני בעד זה, ונעמוד על חופש הבחירה ונקבע שכל מה שטוב לילד טוב לנו ובזה אנחנו באמת רוצים, ושבאמת כפי שאומר ראש העיר זה יהיה על חשבונו ויגרם לו הפסד על ידי כך, גם אם זה נחשב לתרומתו לקליטת עליה.

קולט אביטל: לכן אנחנו מבקשים, ואנחנו נרצה לעקוב אחר העניין הזה, לפתור את הבעיה ולפתור את קריית ביאליק מחובותיה ומעכשיו והלאה שנדאג למסגרת תקציבית שנותנת מענה גם לבעיה הזאת.