ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 34, 2003-07-14 10:00

קולט אביטל: שלום לכולם, אני פותחת את ישיבת הוועדה.

קולט אביטל: לפני שאנחנו מתחילים את הישיבה הרגילה של הוועדה בנושא פתרונות דירו לעולים, אנחנו צריכים לאשר פה הסכמות של דיון שקיימנו כאן בנושא עלייתם של בני מנשה.

קולט אביטל: זה עניין פורמלי.

קולט אביטל: קיימנו כאן, לבקשתו של חבר הכנסת אופיר פינס-פז דיון, בהשתתפות עמותת "עמישב", נציגי המשרד לקליטת עלייה ונציגי משרד הפנים, והמשכנו לדיון נוסף בו שאלנו את השר מה מדיניותו בקשר לעלייתם של בני מנשה.

קולט אביטל: בין היתר גם גילינו שאמות המידה והדרכים שבהם הם מועלים שונות מאשר לגבי קהילות אחרות.

קולט אביטל: בין היתר אסור, בדרך כלל, להעלות אנשים עם אשרת תייר, ולהתחיל את הליך הגיור שלהם אחרי שהם מקבלים אשרת תייר.

קולט אביטל: השר הבטיח שהוא גם יבדוק את הנושא.

קולט אביטל: הנושא לא היה מוכר לו והוא החליט לבדוק לעומק לגבי עלייתם.

קולט אביטל: אני רוצה לקרוא את מסקנות הוועדה "1.

קולט אביטל: הוועדה קובעת כי השנה הראשונה לקליטתם בארץ של הקבוצה המוגדרת כצאצאים משבט מנשה תיעשה אך ורק בתחום הקו הירוק.

קולט אביטל: זאת על מנת למנוע ניצול ציני של שאיפתם להיות חלק מהעם היהודי ושהחלטתם להיות מתנחלים תיעשה מתוך בחירה אישית".

קולט אביטל: זאת אומרת, צריך לתת לאנשים את הבחירה האישית ולא להכריח אותם ללכת לשום כיוון.

קולט אביטל: "2.

קולט אביטל: הוועדה תובעת ממשרד הפנים לנקוט בסטנדרטים אחידים בכל הנוגע לגיור בארץ של אנשים המגיעים באשרת תייר".

קולט אביטל: אלה שתי המסקנות שקיבלנו בוועדה.

קולט אביטל: למען הסדר הטוב אני מבקשת שנצביע על זה.

קולט אביטל: מי בעד?

קולט אביטל: פה אחד, תודה רבה.

קולט אביטל: תודה, זה אושר, ועכשיו זה יועבר חזרה למליאה?

וילמה מאור: לא.

וילמה מאור: עכשיו זה יונח על שולחן המליאה.

וילמה מאור: פתרונות דיור לעולים קשיים של העולים בהחזר משכנתאות סיוע בשכר דירה לעולים ביטול חלק המענקים במשכנתא לעולים חוק המסייעים לנטרול תוצאות אסון צ'רנוביל, התשס"א-2002

קולט אביטל: נעבור לנושא שבגללו התכנסנו.

קולט אביטל: כהקדמה רציתי לדבר על הנושא שצריך לעניין את כולנו.

קולט אביטל: אני מניחה שזו תהיה ישיבה ראשונה בסדרה של ישיבות כי הרי לנושא הזה לא נמצא פתרונות כל כך מהר, בנוגע לדיור הציבורי.

קולט אביטל: אנחנו נזעקנו לנושא מצד אחד בגלל הגזירות החדשות של הממשלה, שכוללות את ביטול המענק והחלתה של המשכנתא בתנאים כאילו יותר טובים, דבר שלפי מיטב הבנתנו מקשה מאד על העולים החדשים, וודאי על העולים האתיופים, שנאלצים להחזיר סכומי משכנתא הרבה יותר גדולים מאשר בעבר.

קולט אביטל: אנחנו רוצים לדבר גם על נושא הדיור הציבורי בזיקה לחוק שהתקבל בכנסת, שפתר חלק מהבעיות.

קולט אביטל: נדמה לי שעד היום בערך 16 יחידות דיור נמכרו על פי החוק הזה, לאלה שגרו בתוך הדירות.

קולט אביטל: מתוך הציבור הזה גילינו שבערך 60% מהאנשים הם מבוגרים.

קולט אביטל: גילינו שחלק מהבעיות באו על פתרונן, אבל כתוצאה ממכירת הדירות אנחנו בעצם לא פתרנו הרבה את מצוקתם של העולים.

קולט אביטל: עד כמה שידוע לי, 52,000 עולים עדיין מחכים לפתרונות דיור, והחוק הזה לא נתן להם מענה, בעצם.

קולט אביטל: זאת ועוד – הדירות שנמכרו הן בעיקר במרכז, ולא בפריפריה.

קולט אביטל: אם אני לא טועה, יותר מ- 60% מהדירות נמכרו במרכז.

קולט אביטל: המצוקה היא גדולה משום שאם אנשים קנו את הדירות, או אלה שנמצאים בדיור הציבורי היום הם אנשים קשישים, דירות מתפנות רק אם אנשים נכנסים לבתי אבות, או, חלילה, נפטרים.

קולט אביטל: כך יוצא שבעצם אם פתרנו חלק מהבעיות לאנשים שישבו בתוך הדירות, החלק השני של החוק בעצם לא בוצע.

קולט אביטל: החלק השני של החוק מדבר על מציאת פתרונות דיור נוספים.

קולט אביטל: יש, כמובן, כמה שיטות שעליהן אנו מדברים.

קולט אביטל: יש שיטות של השכרה, כאשר חלק מהבעיה היא מצוקה גם בתחום הזה, ובעיה בשיפוץ הדירות ואחזקתן.

קולט אביטל: הבעיה השניה היא שמאז 1992, אם אני לא טועה, לא היתה כל בנייה ציבורית.

קולט אביטל: במחקר שנעשה כאן בכנסת עבור קודמיי בתפקיד, ועבור חבר הכנסת רן כהן, ניסינו לבדוק מה הפתרונות שניתנים במדינות אחרות, מבחינת הדיור הציבורי.

קולט אביטל: מסתבר שהמדינה הערנית ביותר, והפותרת ביותר את הבעיות האלה של הדיור הציבורי היא הולנד.

קולט אביטל: 36% מהצרכים מסופקים על ידי דיור ציבורי.

קולט אביטל: בכלל, בחוץ לארץ, העניין של רכישת דירות הוא פחות אקוטי, ויש הרבה יותר מודעות לכל הנושא של השכרת דירות במחירים סבירים.

קולט אביטל: אנחנו נמצאים במקום די נמוך בטבלה.

קולט אביטל: נכון שיש יותר נמוך מאתנו – יוון, למשל, עם אפס אחוזי דיור ציבורי,ולוקסמבורג עם 2%, אבל אנחנו נמצאים אי שם יחד עם איטליה ובלגיה עם 6%, כאשר במדינות אירופה האחרות מגיעים 36% של דיור ציבורי.

קולט אביטל: אנחנו נרצה לבקש ממנכ"ל משרד הבינוי והשיכון שנמצא אתנו, לתת לנו, אולי, סקירה קצרה של איפה אנחנו נמצאים בתחום הזה, איך אתה רואה את הצרכים היום, איך מנוהל הדיור הציבורי היום, באמצעות איזה חברות, ומה, בעצם, תוכנית הממשלה כדי לבוא ולנסות לפתור חלק מהמצוקות האלה.

אבי מעוז: פתרונות דיור שאנחנו נותנים, במסגרת משרד הבינוי והשיכון, בשיתוף עם משרד הקליטה, הם מגוונים: 1.

אבי מעוז: משכנתאות שניתנות לרכישת דירה.

אבי מעוז: ומייד אתייחס למצב המשכנתאות אחרי התוכנית הכלכלית האחרונה של הממשלה.

אבי מעוז: 2.

אבי מעוז: השתתפות בשכר דירה באופן קבוע.

אבי מעוז: 3.

אבי מעוז: פתרונות קבע בשכירות – שאנשים יכולים לחיות שם לטווח ארוך.

אבי מעוז: אני אתייחס לנתונים לגבי שלושת הפתרונות האלה, שאנחנו מאפשרים על ידם לעולים – ואני אתמקד בעיקר על עולים חדשים, לא בכלל נזקקי הדיור הציבורי, בהקשר של הפתרונות האלה.

אבי מעוז: מאז תחילת גל העליה ועד היום ניתנו על ידי המדינה למעלה מ- 220,000 משכנתאות לרכישת דירה לעולים.

קולט אביטל: מאיזו שנה?

אבי מעוז: משנת 89.

אבי מעוז: מתוך המספר הזה, של למעלה מ- 220,000, כ- 13,000 הם עולים מאתיופיה.

אבי מעוז: העולים מאתיופיה מקבלים משכנתא וסיוע מוגדלים ביותר, כאשר אנחנו נותנים בכלל לכל מגוון המשכנתאות - -

קולט אביטל: 98% ?

אבי מעוז: הם מקבלים קרוב ל- 95% מעלות הדירה ומענק.

וילמה מאור: קיבלו.

אבי מעוז: קיבלו ועדיין יקבלו.

אבי מעוז: לצורך הדוגמה, אני אומר שבשנת 2002 ההוצאה הישירה למשכנתאות לעולים בגין הזכאות האישית למשכנתא, לפעמים מורכבת מזכאות אישית, וממענק מקום.

אבי מעוז: כלומר, מי שקונה דירה באזור עדיפות לאומית א' מקבל גם סיוע מקום.

קולט אביטל: מה זו הלוואת מענק?

קולט אביטל: הבנתי שיש או הלוואה או מענק.

אבי מעוז: הלוואת מקום שניתנת בגין המקום ששם הקונה, העולה החדש, קונה דירה.

אבי מעוז: זאת אומרת, לדירה בקרית שמונה הוא מקבל את הזכאות האישית שלו, שמורכבת גם ממענק וגם מהלוואה, אצל העולים החדשים, והוא מקבל הלוואת מקום שחלקה מורכבת ממענק, וחלקה – הלוואה.

אבי מעוז: ההוצאה הישירה למשכנתאות לעולים, רק בגין הזכאות האישית, מבלי להתחשב במה שהם מקבלים באזורי עדיפות לאומית א', שם מקבלים גם עבור המקום – הסתכמה בשנת 2002 ב-990 מיליון שקל, שמתוכם כ- 519 מיליון שקל הם בסבסוד.

אבי מעוז: כלומר, גם מענק וגם סבסוד ההלוואה שהיא הלוואה בריבית נמוכה.

אבי מעוז: זה מה שאנחנו נותנים במשכנתאות לרכישת דירה.

קולט אביטל: אני הבנתי שאנחנו מדברים בלשון עבר, כי הממשלה ביטלה את המענקים.

אבי מעוז: אני מייד אגע בקיצוץ שנעשה, ובמה שהיה שינוי.

אבי מעוז: אני רוצה לתת דיווח רקע.

אבי מעוז: לגבי ההשתתפות בשכר דירה – כ- 149,000 עולים מקבלים היום מענקי השתתפות בשכר דירה, רובם, כ- 105,000 מקבלים את התשלום ישירות לחשבון הבנק שלהם, ללא שום צורך בהרשמה ובהצגת חוזה שכירות.

אבי מעוז: מתוך המספרים האלה, כ- 53,000 העולים מקבלים מענק השתתפות בשכר דירה ללא מבחן הכנסה.

אבי מעוז: כ- 96,000 עולים נתמכים שמקבלים השתתפות מוגדלת בשכר דירה.

אבי מעוז: רוב הזכאים, קרוב ל- 70,000 הם קשישים.

אבי מעוז: אני אומר איזה פתרונות דיור ייחודיים יש לקבוצת הקשישים בקרב העולים.

אבי מעוז: רוב הקשישים גרים עם בני משפחתם.

אבי מעוז: הם מקבלים סיוע בשכר דירה.

אבי מעוז: כ- 29,000 מתוך קרוב ל- 70,0000 הקשישים גרים ללא בני משפחה.

אבי מעוז: ההוצאה למענקי השתתפות בשכר דירה בשנת 2002 לעולים הסתכמה בכ- 1,193,000,000 ₪.

אבי מעוז: המציאות הזו השתנתה בתוכנית הכלכלית האחרונה, מבחינת הזכאות שמקבלים העולים כמו גם יתר האוכלוסייה.

אבי מעוז: יש הרעה בתנאי המשכנתא לכל הזכאים, באופן כזה שהמענק, כל המענקים, בוטלו.

אבי מעוז: תכף אתייחס לעולים מאתיופיה, ולעולים מארצות אחרות.

אבי מעוז: כל המענקים בוטלו.

אבי מעוז: סדר גודל התקציב שבוטל עם ביטול המענקים הוא 1,250,0000 שקל, במונחים שקליים, כאשר המענקים בוטלו ללא אבחנה אם מדובר בעולים או בוותיקים, זוגות צעירים או עולים מאתיופיה או מארצות אחרות.

אבי מעוז: יש הסכמה עם משרד האוצר שלעולים מאתיופיה, שעד היום סכום המענקים שלהם הסתכם בכ-240,000,000 שקל יהיה 100,000,000 שקל.

אבי מעוז: זאת אומרת, הם ימשיכו לקבל את המענקים, רק כמות האנשים של העולים מאתיופיה שיקבלו את המענקים יותאם לגובה התקציב שקיים.

אבי מעוז: במקום 240,000,000 שקל זה יהיה 100,000,000 שקל.

אבי מעוז: אני מעריך שזה יספיק לכ-300 עד 400 משפחות מאתיופיה לקבל את אותה רמת סיוע שהם קיבלו לפני כן.

קולט אביטל: זה אומר שבעצם אנחנו מותירים יותר משפחות במרכזי הקליטה, שעלות אחזקתם שם לא פחותה.

אבי מעוז: עלות אחזקת אותן משפחות היא בהחלט עלות לקופת המדינה, אך היא הוצאה מאוחרת יותר.

אבי מעוז: ישנו הסדר שניתן כתושבה לבג"ץ, שבמסגרת העולים שבאים מהארצות צרפת, ארגנטינה, אורוגוואי, שלהם התחייבה הממשלה שנה קודם לכן לתת מענקים, ועל סמך התחייבות זאת המשפחות באו לארץ.

אבי מעוז: אצלם הסידור יימשך עד סוף 2004.

אבי מעוז: לצורך כך אנחנו נתוקצב בסכום המענקים שאמורים להינתן לאותן קבוצות עולים.

קולט אביטל: בכמה אנשים מדובר?

אבי מעוז: אני לא יודע בכמה אנשים מדובר, אבל להערכתי נתוקצב בכ- 40 או 50 מיליון שקל עד סוף 2004.

אבי מעוז: אני מעריך את זה בטיפה יותר, אבל יש הסכמה עם משרד האוצר, וזו גם התשובה שניתנה לבג"ץ שהגישה הסוכנות היהודית- שהם יתוקצבו.

אבי מעוז: אותן משפחות שיעלו ויממשו את זה עד סוף שנת 2004 יקבלו את המענק כפי שהיה לפני החלטת הממשלה על ביטול המענקים.

אבי מעוז: יש עוד קבוצה של פתרונות שאנחנו מגדירים אותם – פתרונות קבע - -

קולט אביטל: עדיין לא ברור לי אם ה- 100,000,000 ₪ שניתנו או שתוקצבו למשרד הקליטה הם במסגרת מענק או במסגרת משכנתא.

וילמה מאור: חלק המענק הוא יותר קטן ממה שהיה להם.

אבי מעוז: ישנן שתי אפשרויות: ישנה אפשרות להקטין את גובה המענק, ואז תהיינה 1,000-1,3000 משפחות, כפי שהיו, או - להמשיך את אותו מענק שהיה, אבל עד גובה של 100,000,000 שקל, ואז כמות הפתרונות שתינתן תהיה יותר קטנה.

קולט אביטל: נשארו 300 משפחות במקום 1,300 אבל המענק הוא מלא - -

יגאל יאסינוב: - - -

אבי מעוז: אנחנו בדיונים עם משרד האוצר ומשרד הקליטה, בשביל להחליט איך להשתמש באופן מושכל ב- 100,000,000 שקל.

קולט אביטל: בשמיכה הקצרה – או שהיא מכסה את הרגליים או שהיא מכסה את הראש.

מיכאל מלכיאור: מה בדיוק התוכנית לעשות סדר.

מיכאל מלכיאור: תמיד אפשר לעשות קיצוץ.

מיכאל מלכיאור: הרי יש סיבה למה הגיעו למסקנה שחייבים לתת את המענק הזה, ולמה זה גם הכי נכון לעשות את זה, כלכלית.

מיכאל מלכיאור: קובעים קיצוץ, קובעים סכום שרירותי של 100,000,000, ויחד עם זה יש החלטת ממשלה להביא יותר עולים מאתיופיה, באופן משמעותי.

מיכאל מלכיאור: אז מה בדיוק החשיבה הממשלתית, מאחורי זה?

מיכאל מלכיאור: אני מסכים שזה לא ייתכן לתת מענק הרבה יותר קטן כי פשוט אין למשפחות הללו יכולת להחזיר, אחרת גם לפני כן היו נותנים פחות.

מיכאל מלכיאור: אז מה בדיוק?

מיכאל מלכיאור: יצטרכו לבנות מרכזים חדשים כדי לתת פתרונות.

מיכאל מלכיאור: מה בדיוק מדיניות הממשלה, אם אפשר להבין את זה?

מיכאל מלכיאור: אני מניח שלא משרד השיכון קבע את המספרים שקיבלנו פה.

מיכאל מלכיאור: מה אתם בדיוק חושבים לעשות?

קולט אביטל: במילים אחרות – כיצד אתה רואה את המצוקה, ומה הפתרון?

קולט אביטל: אנחנו גם שאלנו שאלות כאלה כאשר אתה היית בוועדת הכספים, וקיבלנו מספרים די מעניינים לגבי המשמעות של המספרים.

אבי מעוז: אבל זה לא לגבי האתיופים.

קולט אביטל: לא, באופן כללי.

קולט אביטל: אם אדם לא מקבל את המענק, והוא עולה חדש שצריך להחזיר משכנתא.

קולט אביטל: הגזירה הכלכלית החדשה אומרת שבמקום להחזיר משהו כמו 700 שקל לחודש עבור המשכנתא, ההחזרים יהיו עד 2000 שקל לחודש.

קולט אביטל: זאת קפיצה משמעותית לאנשים שלא יכולים לשלם את זה.

קולט אביטל: אז פה נשאלת השאלה אם אתם מחליטים לצמצם, ושרק חלק יקבלו את המענק כולו.

קולט אביטל: אנחנו גם ל איודעים מה יקרה עם יתר העולים שיעלו לארץ, מעתה והלאה, שלגביהם זה לא מובטח.

יגאל יאסינוב: אני לא הבנתי – את אומרת שמ- 700 שקל זה עולה ל-2000?

קולט אביטל: כן.

יגאל יאסינוב: אבל זה לא נכון.

אבי מעוז: מ-669 שקלים לזוג רגיל - -

יגאל יאסינוב: בחודש הראשון של המשכנתא.

יגאל יאסינוב: צריך להבחין.

יגאל יאסינוב: המשכנתא עולה בכל חודש.

אבי מעוז: אני מוכן לומר מה אני זוכר – הנייר אינו מונח לפניי.

אבי מעוז: לקחנו זוג רגיל שקונה דירה באזור עדיפות לאומית א' בקרית שמונה, לדוגמה.

אבי מעוז: לפני הקיצוץ הוא קיבל משכנתא בסך כולל של 196,000 שקלים, שמתוכם כ- 73,000 שקלים היו מענק, והשאר- הלוואה בריבית של 4%.

אבי מעוז: המענק היום, לפי התוכנית הכלכלית החדשה, הומר להלוואה בריבית של 4%, פלוס 50% מהמענק.

אבי מעוז: אם הוא היה 70,000 שקלים – 70,000 35,0000 זה 105,000 שקלים.

אבי מעוז: הוא קיבל תוספת להלוואה שלו.

אבי מעוז: זאת אומרת, סך כל ההלוואה שלו הגיע לסביבות 233,000 שקלים, הלוואה בריבית ש 4%.

אבי מעוז: אם הוא מימש את המשכנתא בסדר גודל הזה, הסכום ההתחלתי שהוא שילם לפני כן על ההלוואה – וצריך לזכור שלפני הקיצוץ ההלוואה שלו היתה יותר נמוכה ב-35,000 שקלים, הוא שילם 669 שקלים, והסכום החדש שהוא ישלם, לאחר הקיצוץ, הוא 1,260-1,250 שקלים.

יגאל יאסינוב: - - אין לזה שום קשר למציאות.

יגאל יאסינוב: אותו אדם שהיה מקבל אז משכנתא היה בכל מקרה חייב לקחת משכנתא מהבנק, ולשלם אותה.

יגאל יאסינוב: אז אתה צריך להגיד שמאותם 1,000 ומשהו שקל שאתה מוסיף פה כעליית החזר, בעצם – הוא היה גם כך משלם את זה, רק לבנק, באחוז גבוה יותר.

יגאל יאסינוב: אני מבקש להוסיף לפרוטוקול שלמספרים האלה אין שום קשר למציאות.

יגאל יאסינוב: הייתם צריכים לעשות ניתוח כך: יחד עם אותו חלק של המשכנתא שהאדם קיבל מהבנק ולהבין כמה הבן אדם או המשפחה משלמים יותר.

יגאל יאסינוב: אם אנחנו רוצים להיות אמיתיים ולראות בעיניים של אנשים שקובעים אנחנו צריכים לדייק במספרים.

יגאל יאסינוב: המספרים האלה הם לא מדויקים, הם לא נכונים.

יגאל יאסינוב: אם אדם היה מקבל 195,000 שקל משכנתא, הוא היה חייב להוסיף עוד 100 או 200 אלף שקל לפחות, מהלוואת הבנק, והיה משלם שם אחוז גבוה ביותר.

יגאל יאסינוב: פה אתה אומר לנו שבעצם אדם יקבל עוד 50%, כלומר- עוד כ-100,000 שקל - -

מיכאל מלכיאור: לא, זה 50% מהמענק - - זה הבדל גדול.

יגאל יאסינוב: בכל מקרה, יש פה חלק מהכסף שהולך על חשבון זה שלפני זה הוא היה משלם בבנק.

יגאל יאסינוב: זאת אומרת, יש קיזוז, והמספר הזה לא מדויק.

קולט אביטל: בסדר, יכול להיות שהוא קצת יותר נמוך מקודם.

אבי מעוז: אני עומד מאחורי הדברים שלי, הם מאד מדויקים.

אבי מעוז: אתה הוספת עוד נקודה – שאת הפער, להשלים כדי לשלם את עלות הדירה הוא צריך להביא מהבנק.

אבי מעוז: הדברים שלי התייחסו למשכנתא שהוא מקבל מהמדינה.

אבי מעוז: זה נכון שכאשר הוא הולך להשלים ממשכנתא שהוא לוקח מהבנק, הוא עכשיו צריך לקחת מהבנק פחות 35,000 שקל, וזה מה שאמרתי.

אבי מעוז: לכן הוא מקבל שם סבסוד על ה- 35,000 שקל, יותר ממה שהוא היה משלם על 35,000 שקל מהבנק.

אבי מעוז: אבל, אני מסכים אתך שרוב המקרים במציאות הם שלאנשים אין את הכסף להשלמת הפער בין עלות הדירה, ואז הם הולכים לבנק ומשלמים יותר.

אבי מעוז: לכן, זה חשבון שצריך לעשות אותו – מה הם משלמים לבנק.

אבי מעוז: אני מדבר על משכנתא, שהמדינה מסבסדת גם את עלות הריבית על ההלוואה, וגם את המענק שהיה עד החלטת הממשלה האחרונה.

קולט אביטל: אנחנו מקבלים את הדברים.

קולט אביטל: הבעיה היא שאנחנו צריכים לראות לנגד עינינו מה יכולתו של עולה חדש.

קולט אביטל: אני כבר לא מדברת על זוגות צעירים, על אמהות חד הוריות – כל זה לא שייך לוועדה הזו.

קולט אביטל: אנחנו יכולים לגרום לזה שאנשים שמקבלים משכנתאות לא יוכלו להחזיר את ה- 1,200 שקל האלה, ואז, לאט לאט נמצא אותם ברחובות שלנו.

אבי מעוז: אני מסכים שהקיצוץ שנגזר כתוצאה מהחלטת הממשלה הוא קיצוץ קשה מאד.

אבי מעוז: הוא נוגע לכלל האוכלוסייה במדינת ישראל, בתוכה גם עולים חדשים, כמובן.

אבי מעוז: משרד הבינוי והשיכון התריע, כידוע, מכל במה אפשרית על המשמעויות של הקיצוץ.

אבי מעוז: אין ספק שבנקודה הזו אנחנו מודעים לכך שיהיה יותר קשה, יהיו יותר נפגעי משכנתאות, ופחות ופחות עולים חדשים יקנו דירות.

מיכאל מלכיאור: פחות ופחות יבואו לפה.

מיכאל מלכיאור: השאלה שלי היא ספציפית לגבי האתיופים – מה החשיבה הממשלתית?

מיכאל מלכיאור: מה יקרה עכשיו?

קולט אביטל: אם אתה יכול לממן רק 300 משפחות, נניח - -

אבי מעוז: אני חייב לומר, בתור פקיד ממשלתי, שאצלנו במשרד, לפחות, בכל מה שקשור לחשיבה לגבי האתיופים, אנחנו מנתחים את המשמעויות של הקיצוץ במספר האתיופים שנוכל לספק להם פתרונות דיור באמצעות משכנתא, כאשר כמות הפתרונות היא עד לסכום של 100,000,0000 שקל.

אבי מעוז: אנחנו במגעים, יחד עם משרד הקליטה, וכמובן – משרד האוצר.

אבי מעוז: לדעתי המשמעות תהיה שהאתיופים יישארו במרכזי הקליטה.

אבי מעוז: העלויות של החזקת מרכזי קליטה הן גדולות גם כך.

אבי מעוז: אני מניח שמשרד הקליטה נערך לקראת האפשרות הזו.

אבי מעוז: יש עדיין דיונים בינינו לבין משרד האוצר, משרד הקליטה ומשרד ראש הממשלה, במגמה למצוא פתרון לאתיופים.

קולט אביטל: אפשר לקבל הערכה כמה אנשים היום, מבין האתיופים שנמצאים בארץ במרכזי קליטה, עדיין מחכים לפתרונות דיור,

קולט אביטל: לפני שאנחנו מביאים את הגל החדש?

חביב קצב: יש היום 840 יחידות משפחתיות במרכזי קליטה, ללא פתרון דיור.

חביב קצב: מתוכם – 650 יחידות משפחתיות, משפחות ומשפחות חד הוריות, והשאר- זוגות קשישים, קשישים יחידים ועולים ו - -

קולט אביטל: אם אני מבינה אותך נכון, אם היינו הולכים בקצב של 1,300 לשנה, כמו בעבר, היינו יכולים למצוא פתרון להם?

חביב קצב: לכאורה, אם כל משפחה היתה מממשת את הרכישה – אז כן.

חביב קצב: אנחנו יודעים שזה לא מתבצע כך.

חביב קצב: יש תהליך.

חביב קצב: כאשר אני אומר 840 משפחות זה כולל את אלה שהגיעו בשבוע שעבר.

חביב קצב: יש תהליך של גיור, של ראשית הדרך, עד שהם מתחילים להתאקלם בארץ ולרכוש דירה.

וילמה מאור: כמה יש בקראוונים?

חביב קצב: 29 יחידות משפחתיות.

יגאל יאסינוב: זה כולל פלשמורה שנמצאים במרכזי גיור?

חביב קצב: זה רק הם.

אבי מעוז: אנחנו הצענו, במהלך הדיונים על התוכנית הכלכלית פתרון למשרד האוצר, למשך שנתיים וחצי.

אבי מעוז: במשך השנתיים וחצי האלה הצענו שנבדוק בצורה רצינית את כל הנושא של המשכנתאות.

אבי מעוז: הצענו פתרון שמשתמש בתקציב הקיים של משרד הבינוי והשיכון, ומאפשר לתת את מלוא הפתרונות שנזקקנו למשפחות מאתיופיה, קרי- 240,000,000 שקל שנשארו בתקציב, ולתת סיוע למשפחות שירכשו משכנתא בהחזר חודשי.

אבי מעוז: זאת אומרת, אותו החזר חודשי שהצגתי בוועדת הכספים – משפחה תקבל סיוע חודשי בכל חודש, בהחזר המשכנתא.

אבי מעוז: אם אותו זוג, שדיברתי אליו, היה מתחיל לשלם 669 שקל בכל חודש, הוא היה משלם גם עכשיו סכום כזה, ואני הייתי מוסיף לו 480 שקל בכל חודש, בטור פוחת והולך, במשך שנתיים וחצי - -

קולט אביטל: מה אתה מרוויח בזה?

אבי מעוז: שבמסגרת התקציב שיש לי יש פתרון גם לאתיופים, גם לסיוע במשכנתאות מבחינת המענקים, ושנתיים וחצי זה זמן להתארגנות של כל משרדי הממשלה בשביל לחשוב איך תיראה המשכנתא שלנו בעוד שנתיים וחצי ואילך, בהקשר של מצב המדינה, המצב הכלכלי במדינה, וכן הלאה.

אבי מעוז: לצערי זה לא התקבל במשרד האוצר בגלל בעיות של רישום, מבחינת כללי החשבונאות הבינלאומיים.

אבי מעוז: אני רק אומר שאנחנו נערכנו לקיצוץ - -

מיכאל מלכיאור: אתה יכול להסביר להדיוטות מה זה אומר?

אבי מעוז: אני רק אומר שהיה לנו איזשהו פתרון, הוא לא התקבל מבחינת כללי הרישום החשבונאי, שאי אפשר לרשום את זה.

אבי מעוז: רצו שנרשום את ההתחייבות שלנו ל-25 שנה כבר עכשיו.

אבי מעוז: יש כללי חשבונאות שלצערי לא אפשרו.

אבי מעוז: התווכחנו על זה עם משרד האוצר וזה לא התקבל.

אבי מעוז: אני רוצה, ברשותכם, לעבור לפתרונות הדיור שאנחנו נותנים בדיור הציבורי.

אבי מעוז: בסך הכל, משנת 90 אוכלסו בשכירות קבע, ומייד אתן את מגוון הפתרונות שאנחנו מספקים בעניין הזה, כ-51,000 עולים, ומשנת 94 עד 38,259 משקי בית של עולים אוכלסו בפתרונות הדיור הבאים: 1.

אבי מעוז: איכלוס בדירות בשיכון הציבורי.

אבי מעוז: מספר הפרתונות של הדירות בשיכון הציבורי בשנת 2000 היו 1,222, בשנת 2001 – 1,463, בשנת 2002- 1,518.

אבי מעוז: ב- 6 החודשים הראשונים בשנת 2003 זה 789 פתרונות דיור של דירות שהתפנו בדיור הציבורי, שופצו על ידינו ואוכלסו על ידי העולים.

אבי מעוז: מתוך הדירות האלה: דירות נ"ר- אלה דירות שאנחנו רוכשים בעיקר לעולים מאתיופיה שמתפנים מאתרי קראוונים, בעיקר לעולים וותיקים נכים.

אבי מעוז: בסדך הכל, בשנת 2003, בחצי השנה שעברה עד עכשיו, ניתנו 51 פתרונות דיור באמצעות דירות נ"ר.

אבי מעוז: משרד השיכון בונה דיור מוגן לקשישים, שזה דיור ציבורי, בעצם.

קולט אביטל: איפה?

יובל פרנקל: מנהריה בצפון, ועד באר שבע ודרומה.

יגאל יאסינוב: - עומד שם הוסטל ריק שנתיים.

יובל פרנקל: לא ב "עמיגור".

יובל פרנקל: אתה פונה לכתובת הלא נכונה.

יובל פרנקל: זה מקבץ דיור.

קולט אביטל: כמה יחידות דיור אתם בונים כל שנה, פלוס –מינוס?

אבי מעוז: 500 דיור.

אבי מעוז: נותנים פתרונות דיור – אני רוצה לתת קצת מספרים לגבי קשישים: בשנת 2001- 554, בשנת 2002 – 820.

אבי מעוז: בחצי השנה הזו אוכלסו כ- 422.

קולט אביטל: אני מבינה שחלקם עולים.

אבי מעוז: 95-97% זה עולים חדשים.

קולט אביטל: כמובן שהשאלה שמתבקשת והכי מסקרנת את כולנו, ומה שהיינו רוצים לראות כפתרון, זה יותר בנייה ציבורית.

קולט אביטל: יש תוכניות?

קולט אביטל: יש מדיניות בכיוון הזה?

אבי מעוז: מלבד הדיור המוגן לקשישים, שאנו בונים, אין לנו בניה ציבורית שאנחנו בונים לדיור.

קולט אביטל: זה גם היה עוזר לאגף הנדל"ן בארץ, וגם היה נותן עבודה ופרנסה לאנשים.

אבי מעוז: בהחלט.

אבי מעוז: התקציב לא קיים לכך, לצערי.

אבי מעוז: אין לנו תקציב לבניית דיור ציבורי בכלל.

קולט אביטל: אנחנו מדברים על 500 יחידות בשנה, פלוס-מינוס.

קולט אביטל: אנחנו יודעים שהיום הצטבר תור של יותר מ-50,000 עולים.

קולט אביטל: אני מדברת על אנשים שמחכים משנת 92, חלקם קשישים, חלקם חולים.

קולט אביטל: רובם פונים אליי, אל מרינה, אל חבר הכנסת יאסינוב ואחרים.

קולט אביטל: הם מחכים לפתרונות דיור.

אבי מעוז: אז אני אומר מה הם הפתרונות שהממשלה מציעה.

אבי מעוז: חלק מהקשישים גרים כרגע עם משפחותיהם.

אבי מעוז: כל הקשישים מקבלים השתתפות בשכר הדירה.

אבי מעוז: יש למעלה מ- 50,000 זכאים לדיור ציבורי, והם מקבלים השתתפות בשכר דירה.

אבי מעוז: כל הקשישים הזכאים מקבלים השתתפות בשכר הדירה.

קולט אביטל: באיזה סכומים?

מיכאלה גרזון: לקשישים לא נפגעה ההשתתפות בשכר הדירה.

מיכאלה גרזון: קשיש שגר ללא בני משפחה מקבל 820 שקל לחודש ליחיד, וזוג קשישים מקבל 1,080 שקל לחודש.

אבי מעוז: זו השתתפות שהוא מקבל באופן שוטף לחשבון הבנק שלו, מידי חודש בחודשו.

אבי מעוז: בקיצוץ שהיה במשך 2002 הקשישים לא נפגעו בהשתתפות בשכר הדירה שהם מקבלים.

אבי מעוז: אני חייב לומר במאמר מוסגר על כל הקשישים – 97% מהם הם חולים.

אבי מעוז: אני מתכוון לעולים כי הזכאים הוותיקים, הקשישים, הם בסביבות 2,000 משפחות או יחידות משפחה.

אבי מעוז: אני מתכוון לאלה שזכאים לפתרונות דיור.

אבי מעוז: אותם קשישים שזכאים לפתרונות דיור הם 25,000 שעומדים בתור לפתרונות הדיור.

אבי מעוז: אני רוצה לומר איזה פתרונות דיור אנחנו נותנים.

אבי מעוז: אנו נותנים פתרונות דיור בדיור מוגן שאנו בונים, נותנים פתרונות דיור באמצעות מקבצי דיור שנותן משרד הקליטה.

אבי מעוז: משרד השיכון יצא לפיילוט בשנה שעברה למקבצי דיור במסגרת PFI בשני מקומות – בירושלים ובחיפה.

אבי מעוז: נקבעו זוכים, ועל ידי כך ניתן פתרונות - -

קולט אביטל: ב- PFI אתם מפעילים קבלן משנה.

אבי מעוז: קבלן שאנחנו משלמים לו את שכירות הדירה למשך 15 שנה.

קולט אביטל: אבל הבנתי שהמחירים מאד גבוהים.

אבי מעוז: כשאת אומרת שהמחירים גבוהים את מדברת על מקבצי דיור, לא על PFI.

קולט אביטל: משרד האוצר, בתחקיר שאנחנו עשינו, מצאנו שבסופו של דבר הפתרון הזה, של PFI – עלותו מאד גבוהה.

אבי מעוז: ביחס למה?

קריאה: בהשוואה לבניה תקציבית.

אבי מעוז: בהשוואה לבניה תקציבית העלות היא גבוהה.

אבי מעוז: היתרון ב- PFI הוא שהתשלום המזומן נעשה בפריסה של 15 שנה.

אבי מעוז: זאת אומרת, אם משרד האוצר היה מוכן לתת לי היום 200,000,000 שקל לא בפריסה של 15 שנה, ה-PFI שעשיתי זה 370 פתרונות דיור, ב-200,000,000 בפריסה של 15 שנה.

אבי מעוז: העלות בכל שנה היא 12-13,000,000 שקל.

אבי מעוז: זה יותר יקר, אני מסכים, לעומת הבניה התקציבית.

אבי מעוז: אבל הבעיה היא שמשרד האוצר לא מוכן לתקצב ב- 200,000,000 שקל עכשיו.

אבי מעוז: אני בטוח שאם היה לי סכום כזה לבניית דיור ציבורי, הייתי בונה יותר מ-370 פתרונות דיור, אבל המדינה נמצאת במצב כלכלי לא פשוט, ולכן, מה שהמדינה עושה היא את הסידור שהקבלן מביא את הקרקע, מגייס את הכסף, בונה עכשיו ונותן עכשיו 370 פתרונות דיור, בפריסה כזו שאני משלם לו כל שנה כ- 13,000,000 שקל.

אבי מעוז: במצב שבו המשק נמצא, שבו אין כסף, נכון לגייס את הכסף באמצעות PFI כדי לתת פתרונות עכשיו.

אבי מעוז: המדינה שהוטלה עלי היא לא משימה של חיסכון כסף, אלא של בניית יותר פתרונות דיור לאותם עולים זכאים שעומדים בתור.

קולט אביטל: יש כמה שאלות תקציביות –כלכליות שהייתי רוצה להציג בפניכם בנקודה הזו.

קולט אביטל: אני מבינה שממכירת דירות, החוק שעבר גרם לזה ש-16,700 יחידות דיור נמכרו לדיירים שגרו בהם.

קולט אביטל: אני מבינה שחלק מהכסף הזה הושקע על ידיכם כדי לשקם, לשפץ וכן הלאה, אבל ממה שאנחנו יודעים נשארה קרן בסך 292,000,000 ₪, שהכוונה שלה היא הגדלת הדיור הציבורי.

קולט אביטל: מה קרה עם הקרן הזו?

קולט אביטל: בנוסף יש שאלה אחרת, והיא, אולי, תופנה ל "עמיגור" – אני מבינה ש "עמיגור" מקבלת מהמדינה שיפוי בגין מכירת דירותיה.

קולט אביטל: השיפוי הזה מגיע ל- 395,000,000 ₪.

קולט אביטל: מתחילת המבצע, ב-99, 72% מההכנסות האלה שהגיעו למשרד הבינוי והשיכון ממכירת הדירות המנהליות במסגרת מבצעי המכירה הועברו ל "עמיגור", אבל סך הכל של הכנסות חברת "עמיגור", כ- 745,000,000 ₪.

קולט אביטל: מה קורה עם ההפרשים?

קולט אביטל: לאן הולך הכסף?

קולט אביטל: אני מנסה לראות איפה נמצא כסף נוסף שאותו כן ניתן להפנות לדיור הציבורי, והייתי מבקשת ממך, אחר כך, לומר - -

אבי מעוז: ישנה החלטת ממשלה מסוף 98, תחילת 99, לצאת במבצעים למכירת הדיור לדיירים שגרים שם.

אבי מעוז: מכיוון שהממשלה רצתה שגם חברת "עמיגור" תהיה בפנים – הרי "עמיגור" היא חברה לא ממשלתית - -

קולט אביטל: אני מבינה שהממשלה מזה, והסוכנות מזה - -

אבי מעוז: כדי שהדיירים של "עמיגור" לא ייצאו ניזוקים ממבצע שנותנים לדיירים אחרים, וגם הם יינו מאותו מבצע, הממשלה חתמה על הסכם עם חברת "עמיגור" בסוף שנת 98, תחילת שנת 99 – אני לא זוכר בדיוק- שבו "עמיגור" מצטרפת למבצע, ובגין מכירת הדירות בדיור הציבורי המדינה מתחייבת לשלם ל "עמיגור" פר דירה ש "עמיגור" מוכרת.

אבי מעוז: על ההסכם הזה, בין המדינה לבין "עמיגור" כבר היתה ביקורת של מבקר המדינה.

אבי מעוז: זה הסכם.

אבי מעוז: החלטת הממשלה על מכירת הדיור לדיירים, אמרה במפורש שקודם כל – ההכנסות שיהיו ממכירת הדיור ייצברו בקרן, והקרן הזו תצטרך לממן את עלויות מכירת הדירות.

אבי מעוז: העלויות הן: א.

אבי מעוז: עלויות אחרות שמפצות על מכירת הדיור.

אבי מעוז: ב.

אבי מעוז: החזר ההוצאות לפי ההסכם בין הממשלה לבין חברת "עמיגור".

אבי מעוז: אם תישאר יתרה – היא תופנה ליצירת פתרונות חדשים ולשיפור המצב של הדיור הציבורי הקיים.

אבי מעוז: אנחנו נמצאים בעיצומן של המכירות.

אבי מעוז: המכירות עדיין לא הסתיימו.

קולט אביטל: בוא נניח שיש איזה שהוא סכום כסף בקרן הזו, כרגע, וזה בנוסף לתקציב שעליו דיברנו כרגע.

אבי מעוז: תלוי על איזה זמן מדברים.

יגאל יאסינוב: -

קולט אביטל: אבל בינתיים נמכרו עוד דירות, אז יש פה עוד, נניח מיליון, באיזושהי קרן שניתן להפנות אותה לפתרונות נוספים לדיור ציבורי.

קולט אביטל: מצאנו כבר באיזשהו מקום רזרבה, נכון?

קולט אביטל: אז יש לנו, למרות קיצוצי התקציב, רזרבה, שלפי דעתנו היא 292,000,000 ולפי דעתך זה 100,000,000 – שזה גם סכום סביר, כאשר אנחנו מדברים על קיצוצים כל כך דרסטיים, וניתן, אולי, לחשוב בצורה יצירתית על פתרונות דיור ציבוריים נוספים.

אבי מעוז: חלק מהכסף שבקרן אנחנו, בהסכמה עם משרד האוצר, ייעדנו.

אבי מעוז: החלת הממשלה אומרת שהקרן מיועדת, קודם כל, להוצאות שנגרמות לממשלה כתוצאה מהמבצעים למכירת הדיור הציבורי.

אבי מעוז: לאחר מכן, כשיסתיים כל התהליך הזה, והמבצעים עדיין לא הסתיימו - -

קולט אביטל: אבל כמה זה כבר עולה למדינה למכור דירות?

קולט אביטל: מה העלויות?

אבי מעוז: ההסכם עם חברת "עמיגור" אומר שאנחנו משלימים בכל דירה שחברת "עמיגור" מוכרת – את הפער שבין הסכום ששילם הדייר לבין העלות שנקבע אז בחוזה, שהיום היא מגיעה ל- 39,000 דולר.

אבי מעוז: זה סכום לא מבוטל.

אבי מעוז: על כל דירה שמוכרים, נניח שמקבלים מהדייר 15,000 דולר, להשלים את זה ל- 39,0000 דולר זה סכום לא מבוטל.

קולט אביטל: זאת אומרת שעדיין הכסף הזה הולך למכירת דירות.

אבי מעוז: אני חייב לציין שבשנה שעברה, בהסכמה עם משרד האוצר, ייעדנו 30,000,000 שקל לשיפוץ דירות בדיור הציבורי לאכלוס חוזר, על מנת לאפשר פתרונות חדשים.

אבי מעוז: לפני כן היה תקציב של 10,000,000 שקל.

אבי מעוז: אנחנו הגענו לתקציב של 70,000,000 שקל בשנה שעברה לשיפוץ דירות לאכלוס חוזר בדיור הציבורי, והישמשנו, במבצעים שעשינו יחד עם החברות המשכנות, דירות.

אבי מעוז: עשינו מבצעים לשיפוץ מהיר ולאכלוס מהיר, ומבחינה זו בהחלט עמדו בציפיות.

אבי מעוז: אנחנו מאכלסים בקצב הרבה יותר גדול ממה שהיה בשנים עברו.

אבי מעוז: אני חייב לומר פה מילה טובה על אנשי משרד האוצר.

אבי מעוז: הם שותפים מלאים אתנו למצוא את התקציבים, ולהפנות כל תקציב אפשרי לצורך הגדלת השמשת הדיור הציבורי, לצורך אכלוס אנשים נוספים שממתינים בתור.

קולט אביטל: הייתי רוצה לבקש ממנכ"ל חברת "עמיגור" לתת לנו הסבר קצר על מכירת הדירות, על הקרן שנשארה, על השימוש של הגוף הלא ממשלתי ששייך לסוכנות היהודית – כיוון שהסוכנות היהודית היא שותפה גדולה וחשובה בקליטת העלייה, חשוב לנו לדעת מה קורה, לטוב ולרע.

יובל פרנקל: קודם כל, כדי להעמיד דברים על דיוקם, ההסכם שנעשה הוא לא הסכם בין המדינה לבין "עמיגור" אלא הסכם בין המדינה לבין הסוכנות היהודית.

יובל פרנקל: פירות ההסכם הזה לא עוברים ל"עמיגור", אלא לסוכנות היהודית.

יובל פרנקל: זו לא קרן שנמצאת ב "עמיגור" ושהיא יכולה להשתמש בה.

יובל פרנקל: להפך.

יובל פרנקל: "עמיגור", בפועל, מקבלת פחות הכנסות שכר דירה כי יכולת הפעולה שלה משתנה.

יובל פרנקל: לסדר הדיון – אני לא הוזמנתי לדבר על פתרונות דיור לעולים, אבל אני חושב שאנחנו די אנשי בשורה, בצירוף עם אנשי משרד השיכון, הקליטה והאוצר.

יובל פרנקל: הנושא הזה של הסכם המכירות יידון בשתי ועדות בסוף החודש הזה.

יובל פרנקל: אם רוצים התייחסות לנושא הזה, צריך להודיע לאנשי הסוכנות על דיון בנושא הזה, אם רוצים לקיים דיון נוסף, חוץ מאשר בשתי הוועדות האלה.

יובל פרנקל: אני יודע שמתכוננים לשני הדיונים האלה, ויבואו עם מלוא הנתונים בנושא.

יובל פרנקל: אני לא יכול להגיב בתחום הזה.

קולט אביטל: הייתי רוצה, בכל זאת, לשאול אותך האם המספרים שנקבתי בהם מדויקים.

יובל פרנקל: אני לא בקיא בפרטים.

יובל פרנקל: אני יכול לומר שאנחנו מכרנו עד היום כ- 5,550 דירות במסגרת המבצע, ומכיוון שההסכם אומר שעל 5,000 הדירות הראשונות מקבלים 33,000 דולר, ומהדירה ה- 5,000 ואילך – 39,500 דולר, נוכל לחשב את המכפלות, לבדוק אם הם מתאימים למכפלות שאת ציינת.

יובל פרנקל: הסכומים האלה לא עוברים דרכנו, ולכן אני לא יכול לתת את הנתון המדויק.

יובל פרנקל: אני נותן את הנתון הכללי ואני מוכן לבדוק אותו בשיחת טלפון תוך דקות.

קולט אביטל: אני אשמח לשמוע על פתרונות.

יובל פרנקל: לגבי פתרונות – משרד השיכון בתיאום עם משרד הקליטה הותחל בערב ראש השנה שעברה בפרוייקט של האצת אכלוס.

יובל פרנקל: בהנחיה של המנכ"ל נעשים מאמצים גדולים, ויושבים אתנו מידי חודש בחודשו.

יובל פרנקל: אני יכול לומר שמתוך המאגר הקיים, גם בגלל השיפור בנושא השיפוצים – שדירות שהיו מחוץ למעגל, כי היתה עלות גדולה לשיפוץ, וגם בגלל הגמשה מסוימת של הקריטריונים, אם יש דירה עומדת ריקה באופקים, ואף אדם שמגיע לו אותה לפי הקריטריונים לא מקבל אותה – משרד הקליטה והשיכון קצת הגמיש את הקריטריון.

יובל פרנקל: למשל – דירה של 4 חדרים שלא היתה מיועדת לאם חד הורית עם 4 ילדים, אם לא נמצאה משפחה כזו אפשרו לאם חד הורית עם 3 ילדים, אם היא היתה בתור.

יובל פרנקל: ברמת "עמיגור" בלבד נכנסו לתוך המאגר 200 דירות חדשות.

יובל פרנקל: זה, כמובן, הגדיל את מתן הפתרונות.

יובל פרנקל: רוב הפתרונות הם לעולים.

יובל פרנקל: הקטע השני, והוא למעשה הסיפור הגדול – במשך השנה הזו, במגה פרוייקט שמשותף למשרדי השיכון, הקליטה והסוכנות היהודית, ובתמיכת האוצר, נבנות 1,000 יחידות דיור ברחבי הארץ.

קולט אביטל: שתיתן מענה לכמה - - ?

יובל פרנקל: 1,000 יחידות דיור נותנות מענה ל- 1,000 ממתינים.

יובל פרנקל: 1,000 קשישים, רובם בודדים, 97% מהם עולים חדשים.

יובל פרנקל: למרות ש- 25% מגיע לאוכלוסייה הוותיקה, היא ממעטת להיכנס להוסטלים, אז האכלוס החדש הוא כמעט ב- 97% על ידי עולים חדשים.

יובל פרנקל: אני מדבר על סיום של 350 יחידות השנה, 300 יחידות בתהליך בניה שכבר התחיל, ו- 300 יחידות שבנייתם אמורה להתחיל במשך השנה הנוכחית.

יובל פרנקל: אנחנו מדברים על 1,000 פתרונות נוספים, כאשר מקורות התקצוב לזה הם ב- 40% ממשרד השיכון, ו- 60% קרנות שהסוכנות היהודית מגייסת.

קולט אביטל: מה היא עלות הפרוייקט, פלוס-מינוס?

יובל פרנקל: בערך 55,000 דולר ליחידה, משום שהקרקע כאן היא בחינם.

יובל פרנקל: היא זולה יותר כי היא מועמדת על ידי הסוכנות היהודית.

יובל פרנקל: אנחנו מדברים על מצב שאם נכפיל את זה, אז הסוכנות היהודית גייסה לנושא הזה, על ידי קרנותיה, עד היום כ- 37,000,0000 עד 40,000,000 דולר לצורך הנושא.

יובל פרנקל: על זה צריך להוסיף, כמובן, את ערך הקרקע, תפקוד ותפעול של המערכות האלה.

יובל פרנקל: באמת זו שנה – ויושבים כאן הגיבורים האלמונים, כי אני בסך הכל מנכ"ל רק 11 חודשים – של הפרוייקט הגדול מאד הזה.

יובל פרנקל: הדבר המרתק הוא שיש לנו פוטנציאל.

יובל פרנקל: כל פרוייקט כזה הוא אודיסיאה בפני עצמה, להזיז אותו במערכות הביורוקרטיות של מדינת ישראל, אבל יש לנו פוטנציאל נוסף ב "עמיגור" של 2,500 יחידות דיור - -

קולט אביטל: מה זאת אומרת "פוטנציאל"?

יובל פרנקל: הבניה נעשית לא על קרקע חדשה, אלא, בדרך כלל, בחצרו של בניין.

יובל פרנקל: אם יש מרכז קליטה שהפך להיות דיור מוגן באשקלון, ויש בו חצר ענקית, אנחנו שם בונים עוד 48 יחידות דיור.

יובל פרנקל: באשדוד זה על מגרש חניה לשעבר.

קולט אביטל: זה גם מוזיל.

יובל פרנקל: ודאי.

יובל פרנקל: זה מוזיל את ערך הבניה.

יובל פרנקל: יש שטחים עצומים שלא מנוצלים.

יובל פרנקל: בקרית מוצקין, בחצר, בנו 122 יחידות, בקרית ים – 70 יחידות, בחולון – 70 יחידות, ולכן בדקנו ומצאנו שיש פוטנציאל של כ-2,500 יחידות נוספות.

יובל פרנקל: אני חושב שזה אחד המבצעים גם האנושיים וגם הציוניים המאד מרתקים שקיימים בעת האחרונה, ואני הייתי מזמין את הוועדה לסייר ולראות.

קולט אביטל: בהחלט כן.

קולט אביטל: אני חושבת שזה חשוב מאד לראות גם מה נעשה.

תמר מיארה: אני שמחה לבשר לוועדה שלמרות מכר דירות – ואני רוצה לדבר על כך ש "עמידר" מכרה את מרבית יחידות הדיור- אנחנו המשכנו לאכלס ולמחזר אכלוס מחדש.

תמר מיארה: במשך תקופת המבצע לא ירדנו מכמות הדיור.

תמר מיארה: זאת אומרת שאם לפני מבצע המכר אכלסנו כ- 3,000 יחידות דיור בשנה, המשכנו לאכלס כ- 3,000 יחידות דיור בשנה.

תמר מיארה: הסיבה לכך היא בעיקר העובדה שמשרד האוצר ומשרד השיכון הרחיבו את עלות השיפוץ, כך שהרבה מאד דירות, שבגלל עלות גבוהה של השיפוץ לא ניתן היה לשפץ ולאכלס דיירים, הקריטריונים הוגמשו, כפי שנאמר כאן.

תמר מיארה: עלויות השיפוץ גדלו, כמובן, באופן טבעי, והתקציב גם גדל - -

קולט אביטל: אבל "עמידר" לא בונה עכשיו.

תמר מיארה: "עמידר" כן בונה.

תמר מיארה: אנחנו נמצאים בתהליך בניה בעיקר לפתרונות דיור לעולים חדשים של בערך 1,500 יחידות דיור.

תמר מיארה: מתוכם אוכלסו כבר 600 יחידות, והיתר – מצויים בתהליך.

מיכאל רייף: -

תמר מיארה: סליחה.

תמר מיארה: אתם, בראשון לציון, לא הייתם בסדר, ולא אפשרתם לנו להגדיל את מלאי הדיור לעולים החדשים.

תמר מיארה: אתה היית בסדר, אתה השתדלת, אבל - - בנוסף, חברת "עמידר", כתוצאה משינוי מדיניות שהתחיל בתקופת השר שרנסקי, ונמשך - - -

מיכאל רייף: אני רוצה להגיד איך רואים את זה בשטח.

מיכאל רייף: אתן מספרים, ולא אומר מי אשם ומי לא.

מיכאל רייף: אני ממלא מקום סגן ראש העיר, ויש לי שני תיקים – תיק בניה והנדסה, והשני- תיק קליטה.

מיכאל רייף: בראשון לציון יש היום 45,000 עולים.

מיכאל רייף: זו עיר שניה שטחה במדינת ישראל, והרביעית באוכלוסייה.

מיכאל רייף: כדי לא לשכוח אני צריך לכבד את חבר הכנסת היחיד שבא לוועדת הקליטה, בנושא כל כך חשוב.

מיכאל רייף: אנחנו מדברים על קליטת עליה.

מיכאל רייף: יש שני נושאים – תעסוקה ודיור.

מיכאל רייף: זה נושא מספר אחד היום.

מיכאל רייף: אז בא חבר כנסת אחד?

קולט אביטל: שניים, ויחד אתי – שלושה.

מיכאל רייף: זה נושא מספר אחד, זה לא נושא מהשורה.

מיכאל רייף: דבר שני – 45,000 עולים, כ- 1,800 משפחות מחכות.

מיכאל רייף: מ-1990 מחכים לדיור.

מיכאל רייף: יש היום הוסטל אחד של 84 יחידות דיור לעיר השניה בשטחה והרביעית באוכלוסייתה במדינת ישראל.

מיכאל רייף: הוסטל יחיד שבנו לפני 10 שנים, עם 84 יחידות דיור.

מיכאל רייף: אם הייתי במקומכם הייתי שואל את ממלא מקום סגן ראש העיר – מה עשיתם כדי לעזור?

מיכאל רייף: שני דברים.

מיכאל רייף: אני התחלתי לפני 4 שנים לעשות דבר שלא הייתי חייב לעשות.

מיכאל רייף: מנהל המקרקעין מעביר קרקע למשרד השיכון, משרד השיכון מקבל תקציב ובונה הוסטל, מעביר למשרד לקליטת העליה, ומשרד הקליטה נותן לעולים חדשים.

מיכאל רייף: חוץ ממקבץ דיור, שזה משהו אחר.

מיכאל רייף: לקחנו קרקע של העיריה, בעלות של מיליון דולר,נתנו קרקע שלנו למשרד השיכון.

מיכאל רייף: שאלנו – אם אנחנו מעבירים קרקע עירונית, אתם תבנו הוסטל ב-2004?

מיכאל רייף: העבירו לי בפקס 3-4 מכתבים למנהל, שלא נענו.

מיכאל רייף: לא זז שום דבר.

מיכאל רייף: ועוד דבר – מכרזים של מקבץ דיור הוקפאו.

מיכאל רייף: שרת הקליטה קיבלה את זה מאד קשה.

מיכאל רייף: שאלתי למה צריך להתאים מכרז למקבץ דיור במשך 3 חודשים, כאשר יש שני פרוייקטים של ראשון לציון ביניהם?

מיכאל רייף: יכול להיות שאחד יעבור.

מיכאל רייף: 3 חודשים לא קיבלתי תשובה, אחרי מועד שכבר היה.

מיכאל רייף: היא הסבירה שהיא עסוקה בכל העליה של מדינת ישראל, לא רק בראשון לציון.

מיכאל רייף: המצב בראשון לציון הוא קטסטרופה.

מיכאל רייף: היום ביקשתי מוועד ארגוני עולים לא לעשות הפגנה מול משרד הקליטה ביום חמישי.

מיכאל רייף: בנוסף אני מחכה למכרז מקבץ דיור בסוף החודש.

מיכאל רייף: זה המצב, בלי להיכנס לשאלה מי אשם ובמה.

קולט אביטל: אני יכולה להגיד לך שאם אנחנו מחפשים פתרונות, ברוב המדינות שאנחנו בדקנו אותן, הפתרונות של דיור ציבורי הם בדרך כלל בידי הרשויות המקומיות.

קולט אביטל: כדאי שנדע את זה.

קולט אביטל: אתה הולך בכיוון הנכון.

קולט אביטל: יכול להיות שגם פה צריך לעשות - -

מיכאל רייף: ראשון לציון היא העיריה הראשונה שעשתה את זה.

קולט אביטל: צריך לחשוב גם בכיוון הזה שאתה נתת אותו, משום שאני בטוחה שיש עוד עיריות שיש להן קרקעות שאפשר להכשיר אותן לבניה ציבורית.

מיכאל רייף: אבל לא קיבלתי תשובה במשך חודשיים, שיתחילו לבנות.

תמר מיארה: אני מבקשת להשלים את הדיווח – על רקע הסכם עקרונות שנחתם בין "עמידר" לממשלה, ויסלח לי מנכ"ל הבינוי והשיכון אבל רק בזכותו ובהתערבותו אכן ההסכם הזה היגיע לסיומו – חברת "עמידר" שינתה מדיניות והחלה לרכוש דירות בדיור הציבורי מכספי "עמידר", וכן התחלנו בתהליך של בניה לדיור הציבורי.

תמר מיארה: לדוגמא – בעיר לוד, מועצת מינהל מקרקעי ישראל אישרה פטור ל "עמידר" בגין הקרקע – מחיר אפס, ואנחנו נמצאים בתהליך מאד מתקדם לקראת תחילת בניה של כ- 248 יחידות דיור.

תמר מיארה: עוד מספר ערים אנחנו נמצאים בתהליך מול ועדות התכנון לבניה.

תמר מיארה: זאת אומרת שיש בניה לדיור הציבורי.

תמר מיארה: יכול להיות שזה בכמויות קטנות מהנדרש, אבל פה היתה איזושהי תחושה שהנושא הזה הוקפא, ואין בניה ואין התקדמות - - -

קולט אביטל: לא לעומת הקצב שהיה צריך להיות ולא לעומת מספר האנשים והמצוקות שמחכות.

קולט אביטל: צריך לנסות לחשוב על הקמת צוות שייתן כמה פתרונות יצירתיים, כולל סוג הפתרונות שהועלו כאן.

יובל פרנקל: הנושא הועמד על ידי משרדי הקליטה והשיכון כמה שנקרא "פרוייקט לאומי" לפני כמה שנים, במסגרת מגה פרוייקט.

יובל פרנקל: אני מדבר על אלף יחידות השנה.

יובל פרנקל: העניין הוא שכאשר אני אומר שהפוטנציאל גדול יותר, נמצאים גם מקורות תקציב.

יובל פרנקל: אנחנו נמצאים עם שתי קרנות גדולות מאד: ה Claims Conference, וקרן ויינברג – שהעמידו ומעמידות לרשותנו כספים נוספים.

יובל פרנקל: חלק מהפרוייקטים - - -

קולט אביטל: ה- Claim Conference הישראלי, או - - -?

יובל פרנקל: ניצולי שואה בהגדרה המורחבת.

יובל פרנקל: למעשה, יש סיוע גדול מאד שלהם ושל קרן ווינברג לנושא הזה, בגלל נושא העליה.

יובל פרנקל: שמענו פה דוגמא של דברים של סגן ראש עיר, מכיוון אחד, אבל אנחנו נמצאים במאבקים גדולים מאד, לא פעם, מול ראשי עיריות ואנשים בשלטון המקומי שאומרים לנו – Not in my back yard.

יובל פרנקל: אנחנו נמצאים במצב שהגענו עם פרוייקטים כמעט עד קו הגמר, והעיריות הורידו אותם כי הם לא רצו הוסטל של עולים חדשים, לא רצו לטפל בתחום הזה.

יובל פרנקל: ישנם מעצורים ביורוקרטיים נוספים.

יובל פרנקל: לפעמים תוכנית – ואני מדבר על דבר שהוא פרוייקט לאומי – עומדת שנתיים בוועדה סטטוטורית כזו או אחרת.

יובל פרנקל: בזמן הזה, שהיא תקועה, אפשר היה כבר להיות עם עוד 500 יחידות, כאשר המשרדים הרלבנטיים מעמידים את התקציב, אבל מערכות אחרות לא רואות בזה את הנחיצות והדחיפות באותה רמה.

תמר מיארה: אתן כדוגמא את העיר בת ים, שיש בה מצוקה נוראית של יחידות דיור.

תמר מיארה: אני בשלב גמר של תוספת אגף להוסטל קיים.

תמר מיארה: זאת אומרת – הקרקע ישנה, מבחינת התב"ע הכל מסודר, והרשויות והעיריה החליטו שבשום פנים ואופן הם לא יקבלו עולים חדשים מחוץ לעיר.

תמר מיארה: לכן הם לא מאשרים.

תמר מיארה: 120 יחידות דיור לעיר כמו בת ים – אני חושבת שזה מאד משמעותי.

תמר מיארה: 70 יחידות דיור לקרית עקרון זה גם מאד משמעותי.

תמר מיארה: לרחובות – עוד 100 יחידות דיור, זה שוב משמעותי.

תמר מיארה: הרשויות הסטטוטוריות עוצרות את האישורים בקו הגמר.

קולט אביטל: אילו הייתם צריכים להגיד מה חסר כדי לתת את התנופה הנוספת – נניח שהיינו מבקשים להקים צוות עבודה או ועדה שתפקידה להביא לממשלה - -

תמר מיארה: לכפות על ועדות התכנון והבניה, ויש לכם את הכוח לכפות על הרשויות.

קולט אביטל: אנחנו מגיעים לפתרונות שלא חשבנו עליהם.

קולט אביטל: זה מעניין.

יובל פרנקל: אנחנו נמצאים במצב לא נעים.

יובל פרנקל: אנחנו לא יכולים, אין לנו סיבות, בלוח הזמנים הזה, לתקוף את משרד השיכון.

קולט אביטל: לא הבאנו לכאן את מנכ"ל משרד השיכון כדי לתקוף אותו.

תמר מיארה: משרד השיכון בשלב הזה הוא לא בעיה.

תמר מיארה: הבעיה היא הרשויות עצמן.

תמר מיארה: הם בוכים ומתלוננים, אך לא נותנים מענה.

יגאל יאסינוב: אני מודה לכם, קודם כל, על שהעלתם את הבעיה.

יגאל יאסינוב: אני אביא כדוגמא את נהריה, יש 80 יחידות דיור במשך שנתיים במרכז העיר – בבניין שלא משתמשים בו.

יגאל יאסינוב: ראש העיר מסרב לאפשר להשתמש בו.

אבי מעוז: חברה זכתה במכרז וראש העיר מסרב לתת טופס 4.

יגאל יאסינוב: אני מציע אנחנו יחד נבדוק את הבעיה הזו, כי זה יכול להיות אחד מהפתרונות מחר.

יגאל יאסינוב: 80 משפחות יכולות להיכנס לשם מחר.

קריאה: זה 120.

יגאל יאסינוב: אז אפילו טעיתי.

יגאל יאסינוב: דבר שני – בת ים.

יגאל יאסינוב: אם כבר התחלנו לטפל, אנחנו צריכים לטפל יותר נקודתית.

יגאל יאסינוב: באוקטובר יש בחירות מקומיות.

יגאל יאסינוב: אם אנחנו היום נצא למלחמה נגד הרשויות האלה, אני רוצה לראות איך אותו ראש עיר יגיע לבחירות באוקטובר.

יגאל יאסינוב: אני מבטיח שאני אישית אטפל במקומות האלה.

יגאל יאסינוב: אני מבטיח שאם בנהריה לא יטפלו בנושא אני אבוא לשם עם הפגנה אישית.

יגאל יאסינוב: זה לא ייתכן.

יגאל יאסינוב: זה המון כסף, אבל חוץ מכסף זה כאב.

יגאל יאסינוב: אני אגיד עוד משהו – לפי דעתי, ראש עירית נהריה רוצה להכניס לשם דיירים, אבל רק לקראת הבחירות המקומיות, כדי להשתמש בכך כתירוץ.

יגאל יאסינוב: היום אנחנו צריכים לבדוק לגופו של עניין מה קורה.

יגאל יאסינוב: אם אנחנו, כוועדה, יכולים לפנות לאותם אנשים שמחכים לפתרונות דיור, כדי שיביאו לנו דוגמאות כאלה, אני חושב שזה הדבר.

אביב דוד: אני רוצה להגיד שני דברים לגבי העולים מאתיופיה – מנכ"ל משרד השיכון אמר שיש כ- 100,000,000 שקלים שניתנים למשרד הקליטה.

אביב דוד: הבעיה היא שגם הסכום הזה ניתן בתנאים שונים, לפחות לפי מה שנאמר לנו.

אביב דוד: אשמח אם תעדכן שזה נשאר באותם תנאים שהיו.

אביב דוד: לנו נאמר, בשלב הזה, שכרגע – שאם במשכנתא המועדפת שניתנה לעולים מאתיופיה 90% מהסכום שניתן היה מענק ו-10% הלוואה, היום זה בדיוק הפוך: 90% הלוואה, ו-10% מענק.

קולט אביטל: מי מסר לכם את זה?

אביב דוד: הודיעו לנו ממשרד הקליטה.

חביב קצב: - - -

קולט אביטל: אז המידע שקיבלת הוא בלתי מוסמך.

אביב דוד: אנחנו נשמח לדעת כי המצב הזה פשוט משאיר את הנושא הזה של עולים מאתיופיה ללא פתרון, למעשה.

אביב דוד: העולים שנמצאים במרכזי הקליטה בסיטואציה הנוכחית לא יכולים לצאת לדיור קבע משום שאינם יכולים לעמוד בהחזרים.

אביב דוד: משפחה שהיתה אמורה להחזיר בתנאים הקודמים של המשכנתא 300-400 ₪ לחודש, ועכשיו פתאום מקפיצים לה את זה ל-1,500 שקל בהחזר החדשי – לא תוכל לעמוד בזה.

אביב דוד: דבר שני – אני רוצה לשמוע מה משרד השיכון ומשרד הקליטה מתכננים לגבי בני עולים.

אביב דוד: ישנם כיום כ- 1,200 בני עולים שמבחינת הזכאות שלהם הם אמורים לקבל פתרון דיור כזה או אחר.

קריאה: הוא לא מדבר על זכאים, הוא מדבר על בני עולים.

קריאה: בני עולים הם לא זכאים.

אביב דוד: הם מחזיקים בזכאות מהמדינה.

אביב דוד: זכאות אישית.

אביב דוד: הם נחשבים כאן כבני עולים.

אביב דוד: הם מקבלים תעודות עולה שבאמצעותם הם אמורים לקבל פתרון דיור - -

אבי מעוז: לשאלה הראשונה שלך – המידע שקיבלת אינו מדויק, אינו מוסמך.

אבי מעוז: אמרתי קודם ש-100 מיליון השקלים, ברגע שיינתנו למשרד השיכון - -

קולט אביטל: לא למשרד הקליטה?

אבי מעוז: משרד השיכון מפעיל את המשכתנאות והזכאויות, ואנחנו עוד לא קיבלנו את הסכום.

אבי מעוז: לגבי 2003 יש כבר את הסכום שיש, ומה שמומש עד אמצע השנה – מדובר על 100 מיליון לשנה.

אבי מעוז: לגבי שאלתך השניה – בני עולים לא נחשבים כעולים.

אבי מעוז: אין להם תעודת עולה.

אבי מעוז: הם עלו עם משפחתם.

אביב דוד: אני מדבר על כאלה שיש להם תעודות עולה.

אביב דוד: הם באו עם משפחתם.

אבי מעוז: אם הם באו עם משפחתם, אין להם תעודת עולה.

אבי מעוז: אם הם לא באו עם משפחתם – יש להם תעודות עולה.

קולט אביטל: אני רוצה לסכם את הדיון.

קולט אביטל: זה הוא דיון ראשוני, ולדעתי נתגלו פה כיווני עבודה שלא חשבנו עליהם.

קולט אביטל: כפי שקורה, לצערי, אנחנו רואים שכמעט בכל תהליך קשורים כל כך הרבה משרדי ממשלה, כל כך הרבה ועדות- תכנון, ביצוע, בין משרדי הממשלה.

קולט אביטל: אם משרד אחד או שניים לא תוקעים נושא, אנחנו יכולים להיות בטוחים שמשרד שלישי תוקע נושא.

קולט אביטל: לכן, חלק מהבעיה, לפחות כאן בוועדה הזו – אנחנו כל פעם מתרשמים מחדש מחוסר התיאום או התכנון המשותף בין המשרדים.

קולט אביטל: אני לא בדיוק יכולה להביא לרפורמה בתחום הזה, אילו המפלגה שלי היתה בשלטון זו ודאי אחת ההמלצות שהייתי רוצה להמליץ: שצריך פעם אחת לחשוב על רפורמה כי התפזורת, כאשר נושא אחד מפוזר בין כל כך הרבה גופים, וכל כך הרבה כפילויות, מצריכה חשיבה.

קולט אביטל: אני הייתי רוצה להתחיל מהמיקרו, ולהמשיך במקרו.

קולט אביטל: במה שנוגע למענקים שניתנים, וימשיכו להינתן לקהילה האתיופית, ה- 100,000,000 שהממשלה החליטה עליהם, אנחנו היינו רוצים להמליץ, וקוראים למשרד השיכון כמי שיבצע את זה – לקבל את הפתרון של המשך מענקים, כי הקהילה הזו לא תוכל לעמוד בסידור אחר.

קולט אביטל: אנחנו גם נבקש לקבל מהממשלה מענה יותר חד וברור לגבי התכנון הכולל של העליה מאתיופיה.

קולט אביטל: אם אנחנו מדברים על זה שרק 300 משפחות במקרה הזה תקבלנה את הפתרון, במקום 1,300 או 800 משפחות, ובינתיים מתווספים עולים חדשים ומרכזי הקליטה מלאים, מה בדיוק החשיבה?

קולט אביטל: לאן אנחנו מובילים את כל העגלה הזו?

קולט אביטל: באיזה קצב אנחנו מעלים אנשים כאשר אין לנו פתרונות דיור בעבורם.

קולט אביטל: אני חושבת שהוועדה הזו צריכה לקבל איזושהי מחשבה מערכתית כוללת יותר.

קולט אביטל: זה לא נוגע למשרד השיכון.

קולט אביטל: זה נוגע למדיניות שלא ברורה לנו, עד היום הזה.

קולט אביטל: אנחנו לא יודעים אם התקבלה החלטת ממשלה.

קולט אביטל: אנחנו לא יודעים אם הממשלה מתכוונת לבצע אותה או לא – את הכוונה להעלות את בני הפלשמורה.

קולט אביטל: לא קיבלנו שום תשובות משר הפנים ומשרת הקליטה.

קולט אביטל: לנו יש עניין אחד בלבד – שכל עולה שמגיע יקבל את הזכויות שלו, ושלא ניצור בעיות נוספות על אלה שקיימות.

קולט אביטל: מצד אחד מודיעים ומכריזים שרוצים להביא עליה, ומצד שני – לא מקצים לכך את המשאבים.

קולט אביטל: לגבי יתר הנושאים שנוגעים לך, אדוני המנכ"ל, אני מקווה שחבר הכנסת יגאל יאסינוב יסכים להצעה שנקרא לממשלה לנצל את כספי הקרן שהוקמה בעקבות אותו חוק, אותה קרן שעליה דיברנו, בין אם מדובר ב- 200,000,000 או ב-100,000,000 כדי להאיץ את הטיפול במציאת פתרונות נוספים לדיור ציבורי.

תמר מיארה: - - -בממשלה.

תמר מיארה: החוק ייושם עד 2004.

יגאל יאסינוב: הקרן הזו היא קרן ממשלתית או שהיא נמצאת בידי הסוכנות?

קולט אביטל: אלה שני דברים נפרדים – לסוכנות נתנו את המיליארד שקל בחזרה.

קולט אביטל: הוועדה קוראת לוועדת התכנון והבניה לכפות על הרשויות המקומיות לאפשר הקמת דיור מוגן בתחומיהם באמצעות חברות "עמידר" ו "עמיגור".

קולט אביטל: זאת החלטה שקיבלנו.

קולט אביטל: עדיין לא קיבלנו התייחסות.

קולט אביטל: אני מבינה שהעדיפות הראשונה ניתנת לקשישים, בכל הפתרונות שעליהם אתם מדברים עדיין אין לנו - -

יובל פרנקל: פתרון לקשיש מפנה פתרון בדיור הציבורי.

יובל פרנקל: זה לא שונה.

תמר מיארה: בחלק מהמקרים.

קולט אביטל: כרגע סדרי העדיפויות מובנים לנו, אבל עדיין אין לנו פתרונות בקרב העולים ל- 13,000 משפחות חד הוריות, ל-9,000 נכים, אני מדברת רק על ציבור העולים, ול-5,600 יחידים שהם גם חולים.

קולט אביטל: אז לא פתרנו את הבעיה הזו.

קולט אביטל: אני לא בעד הקמת ועדות ציבוריות, אבל נראה לי שצריך למצוא איזושהי אינסטנציה שמתאמת בין כל הרשויות האלה, כדי לצאת פעם אחת לאיזשהו תכנון, כדי שלא נעבוד בשיטת "טלאי על טלאי".

קולט אביטל: חברת "עמיגור" מבשרת לנו בשורה גדולה על אלף יחידות לשנה.

קולט אביטל: גם חברת "עמידר", אבל לעומת ה- 56,000 מקרים שמחכים זו טיפה בים.

קולט אביטל: אנחנו צריכים לראות מה ניתן לעשות ולא לחכות לעוד 10 שנים, ובמסגרת המגבלות הקיימות- למצוא את הפתרונות הקצת יותר יצירתיים.

קולט אביטל: אולי צריך לחשוב על הקמת צוות משותף לכל האינסטנציות, להביא לאיזשהו נייר משותף להצעת פתרונות לממשלה כדי לצאת מהמצוקה הזו.

קולט אביטל: תודה רבה.