ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 48, 2004-01-18 09:30

מל פולישוק-בלוך: זה רק בשלוש השנים האחרונות, או שזה היה גם קודם?

ישראל אשר: זה היה כל הזמן, כל השנים.

ישראל אשר: כל הזמן ניתבתי לשיתוף פעולה בין התעשייה לבין החינוך.

ישראל אשר: לכן ביקשתי משלוש חברות שיציגו כאן מה הן עושות כדי שיראו שיש עוצמה לנושא הזה ושכדאי להתחשב בניסיון שלנו.

מל פולישוק-בלוך: לפני כמה שנים הייתי דירקטורית בחברה למתנ"סים, וראיתי אלו דברים נפלאים ממציאים פה בארץ.

מל פולישוק-בלוך: בחברה למתנ"סים היתה אז תקופה של פריחה, של כל מיני רעיונות נפלאים.

מל פולישוק-בלוך: ואז אמרתי שאנחנו צריכים לייצא את זה.

מל פולישוק-בלוך: אף אחד לא קם ועשה את זה, אבל זה בהחלט רלוונטי למה שאתה עשית.

מל פולישוק-בלוך: זאת הדרך.

מל פולישוק-בלוך: כמו שמכרנו לחו"ל את הפטנט של הטפטפות והקמנו חממות בחקלאות, אנחנו יכולים לפתח חממות בחינוך.

מל פולישוק-בלוך: אין שום סיבה שלא.

ישראל אשר: אני אחר כך אספר לכם על פרוייקטים שאנחנו עושים בחו"ל.

ישראל אשר: עד לפני עשר שנים כשרציתי שימוש בנושאים שלנו, הייתי מביא אותם לארץ.

ישראל אשר: מכיוון שההשקעות והשילוב של החינוך הטכנולוגי הוזנח במידה רבה, היום כשאני רוצה להביא משלחת אני מביא אותה להונגריה, לאנגליה, ולא לישראל.

ישראל אשר: בישראל התחום הזה התחיל להיות מפגר מאוד, ואני ממש מתבייש בזה.

ישראל אשר: כשנתרכז בנושא של המולטיסנטר, תראי איזה בלגן קיים בנושא ההעשרה.

ישראל אשר: (מציגים סרט על המולטיסנטר)

ישראל אשר: ההתפתחות הטכנולוגית היא גדולה מאוד.

ישראל אשר: היום כמעט כל חצי שנה יש דור חדש של טכנולוגיה, ואנחנו משקיעים הרבה מאוד כסף מדי שנה בפיתוח על מנת להביא למערכת החינוך את החידושים הטכנולוגיים.

ישראל אשר: אנחנו נחשבים היום בעולם החברה שהיא אולי המובילה בנושא הזה.

ישראל אשר: בדרך כלל בארצות הברית ובאירופה מעדיפים את הרעיונות שלנו ואת המחקרים שלנו, קשה מאוד להתחרות עם המוח היהודי.

ישראל אשר: אני רוצה לסכם את מה שראיתם בצורה קצת יותר מוחשית.

ישראל אשר: הארגון שלנו - אנחנו מחולקים לשלוש קבוצות, קבוצה א' מערכות ברמה של טכנאים ומהנדסאים בתחומים השונים, בעיקר בתחומי ההיי-טק, אלקטרוניקה, מכטרוניקה.

ישראל אשר: זה היום נחשב - להכשיר אנשים לטפל באלקטרוניקה של הרכב.

ישראל אשר: אנחנו זכינו לפני שבע שנים בפרוייקט של ממשלת ארצות הברית, לעשות upgrade, נבחרו שם 16 חברות, ואנחנו ביניהן.

ישראל אשר: מאז התחלנו להתקשר עם ארצות הברית, עם אירופה, ובאנו ליישם אותו גם בארץ.

ישראל אשר: עכשיו הפרוייקט התחיל לעבוד פה בזכות יבואני הרכב, אבל משרד החינוך מתעלם מזה לחלוטין.

ישראל אשר: עכשיו התחלנו בפעילות נוספת של לימוד מרחוק לאותו סוג אוכלוסייה שבאמת זקוק לזה, כי רוב החברות הלכו לרמה האוניברסיטאית.

ישראל אשר: אם היום את שואלת איפה הלימוד מרחוק באמצעות האינטרנט עובד טוב.

ישראל אשר: הוא עובד בעיקר ברמה האוניברסיטאית, הוא עובד הרבה פחות ברמות הבינוניות וכמעט שלא עובד ברמה הנמוכה ביותר של העובד הפשוט.

ישראל אשר: אנחנו החלטנו להתחיל דווקא מלמטה.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, אתה לא מתייחס רק לבתי-ספר, אתה מתייחס בכלל למי שרוצה הכשרה מקצועית.

ישראל אשר: כן.

ישראל אשר: גמרנו פרוייקט פיתוח לקרן ברייטק, יש קרן נוספת, קרן ישראל-בריטניה, שהקים אותה בזמנו יצחק רבין ז"ל.

ישראל אשר: אנחנו היינו אחד הגורמים הראשונים שפנינו לקרן וביקשנו לפתח עם חברה אנגלית את הפרוייקט הזה, והיום הוא רץ כפיילוט באנגליה ובישראל, כאשר אנחנו יורדים לרמת המוסך.

ישראל אשר: שמים מחשב במוסך, כך שאותו בחור שצריך ללמוד איך לטפל באלקטרוניקה של הרכב יוכל במוסך לטפל באמצעות המחשב, לכסות חורים שיש לו בהשכלה, דברים שהוא לא יודע תוך כדי זה שהוא אוכל סנדוויץ'.

מל פולישוק-בלוך: אבל הוא צריך לדעת קודם להפעיל מחשב.

ישראל אשר: היום זה בדרך כלל לא בעיה.

ישראל אשר: הדברים האלה הם מאוד פשוטים, והוא ייכנס לתוך זה.

ישראל אשר: יש לנו כאן גם פעילות בתחום ההכשרה הצבאית - מטוסי קרקע ותחזוקה.

ישראל אשר: יש לנו פה גם פעילות בנושא של פרוייקטים באזורים כפריים בתחום החקלאות, בתחום פיתוח מלאכת יד.

ישראל אשר: המכנה המשותף של כל זה הוא professional .

ישראל אשר: הקמנו לפני כמה שנים חטיבה חדשה בשביל החינוך הכללי, כאשר הפרוייקט הוותיק ביותר בחטיבה הזאת הוא המולטיסנטר.

ישראל אשר: למה הוא נקרא מולטיסנטר?

ישראל אשר: קודם כל הוא multi-function, יש בו הרבה מאוד פעילויות, 12 פעילויות במקביל, הוא מיועד לגילאים שונים, החל מגן הילדים עד מבוגרים, הורים, מורים.

ישראל אשר: הוא גם בעל מגוון שלם של מטרות, כך הוא תוכנן.

ישראל אשר: לכן השם שלו הוא מולטיסנטר.

ישראל אשר: בהתחלה הוא פותח תחת הכותרת של entertainment, כפי שראינו בסרט הזה, של לימוד תוך כדי הנאה.

ישראל אשר: זה כל כך אמריקאי - educational entertainment.

ישראל אשר: לאט-לאט התחלנו לעבוד עם ילדים, באו ההורים ואמרו: למה אתם לא עושים גם לנו דבר כזה?

ישראל אשר: אחר כך באו מורים ואמרו: כל מה שאתם עושים פה, אנחנו לא מקבלים בהכשרה ממשרד החינוך, אז למה לא תעשו גם הכשרת מורים?

ישראל אשר: בצורה כזאת הנושא התפתח, היום זה כבר לא נראה מרכז העשרה, אלא זה נקרא computerized community center for, או - וזה כבר סלוגן שלנו - technologic culture, זאת אומרת תרבות טכנולוגית.

ישראל אשר: אפשר לקרוא לזה טכנולוגיית תרבות, זה מה שאנחנו עושים.

ישראל אשר: המולטיסנטר מיועד לכל הקהילה ולא רק לילדים.

ישראל אשר: המולטיסנטר הראשון הוקם בתחילת שנת 1998, כאשר אורח הכבוד היה הנשיא וייצמן.

ישראל אשר: תיכננו אותו בצורה מאוד פדנטית עד כדי צבע השטיח וצבע השולחן, שלא לדבר על המערכות הדידקטיות.

ישראל אשר: אמרנו: מי שרוצה להקים מולטיסנטר, יקים אותו בדיוק כך, לא לסטות לא שמאלה ולא ימינה.

ישראל אשר: כמו שמקדולנדס הקימו מסעדות בתבנית מסוימת, יש לזה כל מיני סיבות למה המולטיסנטר מתוכנן בצורה כזאת.

ישראל אשר: כאמור, המולטיסנטר הראשון הוקם בשנת 1998.

ענת לוי: על רעיון ה-ISO.

ישראל אשר: כן.

ישראל אשר: מאז הוקמו בארץ 15 כאלה.

ישראל אשר: יש לנו פה מפה של המולטיסנטרים בארץ, הכחולים שאתם רואים במפה הוקמו בכסף ממשלתי.

ישראל אשר: הכי צפוני נמצא בשלומי, אחר כך במעלות, בחצור, בטובה-זנגריה, בקרית ארבע, נווה דקלים, באר שבע, אופקים, רהט, מצפה רמון.

ישראל אשר: הוורודים הוקמו בכסף פרטי.

ישראל אשר: אנחנו התחלנו לעבוד על זה עם הוורודים, באנו לממשלה ואמרנו: המולטיסנטר הולך להיות, מבחינת משאבים כספיים, העשרה לעשירים.

ישראל אשר: אין בעיה בתל אביב או בגבעתיים או ברמת גן; יש קרן תל אביב, יש קרן רמת גן וכו', אבל מה קורה באזורי הפיתוח?

ישראל אשר: פניתי לשר האוצר שהיה אז יעקב נאמן ואמרתי לו: אנחנו חייבים להביא את המולטיסנטר לפריפריה.

ישראל אשר: הוא אמר: אבל לי אין כסף.

ישראל אשר: אמרתי לו: אתה יודע איפה יש כסף שאפשר להפנות לנושא הזה.

ישראל אשר: הוא צילצל אליי אחרי יומיים ואמר: במשרד התמ"ס יש קרן שנקראת "עידוד 99" שבמסגרתה יש כספים לפיתוח התחום הזה.

ישראל אשר: פנינו לקרן הזאת, במשרד התמ"ס בדקו את הפרוייקט.

ישראל אשר: עכשיו כל הכחולים שאתם רואים במפה עובדים דרך חברת המתנ"סים.

ישראל אשר: פיזית, הבית של המולטיסנטר הוא בתוך חברת המתנ"סים.

ישראל אשר: כשהתחלנו על הפרוייקט, אנחנו עמדנו על כך שצריכים לקבל תמיכה שוטפת למשך כל השנים - תמיכה פדגוגית, תמיכה טכנית וגם תמיכה שיווקית.

ישראל אשר: המולטיסנטר שאתם תראו הוא מרכז התמיכה הארצי; שילמנו כחצי מיליון דולר בתחילת הפרוייקט כאשר הובטח שאנחנו נקבל השתתפות בעלות התמיכה שאנחנו נותנים לכל המרכזים.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להבין.

מל פולישוק-בלוך: מהחברה שלכם הוצאתם כ-2 מיליון שקל או חצי מיליון דולר, וכמה קיבלתם בתמורה ממשרד התמ"ס?

ישראל אשר: אנחנו השקענו בפיתוח של הנושא הזה כמה מיליונים.

מל פולישוק-בלוך: אני מדברת על ההקמה עצמה.

ישראל אשר: את הכסף בתכנון השקענו לא רק בשביל ישראל.

ישראל אשר: חוץ מזה, הקמנו פה בארץ מרכז תמיכה לכל המולטיסנטרים שיוקמו בעתיד.

ישראל אשר: אנחנו באנו עם חברת המתנ"סים למשרד התמ"ס ולקרן הזאת, והם התחילו לאט-לאט להשקיע בכל מיני אזורים, כאשר האחרון זה במצפה רמון.

ישראל אשר: מ-1998 הוקמו 10 מולטיסנטרים, כאשר התוכנית היתה - לכן השקענו כל כך הרבה כסף - שבמהלך החמש שנים יוקמו לפחות 25 מרכזים כאלה.

מל פולישוק-בלוך: מתי הוקם המרכז העשירי?

ישראל אשר: נדמה לי שבסוף השנה שעברה.

ישראל אשר: בשנה שעברה אני התלוננתי חזק מאוד בפני השרה דליה איציק ובפני השר הקודם שהם לא קיימו את ההבטחה שלהם להקים מרכזים נוספים.

ישראל אשר: הם אישרו הקמה של 15 מרכזים נוספים מאותה קרן.

מל פולישוק-בלוך: איך נקראת הקרן?

ישראל אשר: עידוד 99.

ישראל אשר: זאת קרן שנוצרה בזמנו כששינו את החוק לעידוד השקעות הון.

ישראל אשר: הממשלה אמרה שחלק מהכסף שהיא חסכה, היא תזרים חזרה לאזורי פיתוח.

ישראל אשר: הקרן הזאת הופסקה, השנה אין יותר קרן עידוד 99.

ישראל אשר: ואז אין תקציב לכל המרכזים האלה שאת רואה פה, 19 מרכזים שאושרו בכל המקומות האלה, חוץ ממצפה רמון.

ישראל אשר: עכשיו תראי מה אושר בשנה שעברה ולא בוצע - דימונה, שדרות, מועצה אזורית שפיר, בית שאן.

ישראל אשר: כל אלה הקימו מבנים לצורך זה, השקיעו במבנה ופתאום אין כסף.

ישראל אשר: הכינו את התשתית לקליטת מולטיסנטר, והודיעו להם: עכשיו אין כספים מ"עידוד 99".

ישראל אשר: אנחנו התלוננו חזק, השר אהוד אולמרט היה פה קודם, ראה את הנושא, השרה דליה איציק היתה פה בזמנו.

ישראל אשר: אנחנו עכשיו לוחצים ומבקשים שכל אותם המקומות שהכינו תשתית והקימו מבנים, לפחות ששם ימצאו תקציב כדי להשלים את זה.

קריאה: אתם מדבר על כל 19 המקומות?

ישראל אשר: אנחנו לא יודעים מה המצב של כולם, אבל בשבעה הראשונים הקימו את התשתית, השקיעו כסף.

ישראל אשר: פתאום אין קרן, הקרן בוטלה, והם עומדים ריקים.

ישראל אשר: חוץ מזה, הפסיקו את התמיכה התקציבית בנושא הזה.

ישראל אשר: מה שקורה הוא שאת מרכז התמיכה אנחנו היום מחזיקים על חשבוננו.

ישראל אשר: המרכז בחצור הגלילית, למשל, הוקם בינואר 2000.

ישראל אשר: שנת התמיכה שנכללה בחוזה המקורי נגמרה בפברואר 2001, ומאז עד היום אנחנו תומכים בחצור הגלילית על חשבוננו.

ישראל אשר: נווה דקלים - תקופת התמיכה נגמרה בדצמבר 2003.

מל פולישוק-בלוך: ולכמה זמן היה ההסכם?

ישראל אשר: יש כאלה שזה היה לשנה ויש כאלה לשנתיים.

ישראל אשר: בשלומי המרכז הוקם ב-2000, הסכם התמיכה נגמר ביולי 2001.

ישראל אשר: הכי מאוחר זה בנווה דקלים, שהסכם התמיכה נגמר בדצמבר 2003.

ישראל אשר: כל היתר התקופה נגמרה הרבה לפני כן, ואנחנו ממשיכים לתמוך ולהחזיק את הצוות הזה על חשבוננו.

ישראל אשר: גם על כך התלוננו, ואמרנו: רבותיי, אם אתם כאלה אטומים, אנחנו נסגור את המולטיסנטר ואז אני מבטיח שלכם שכל ההשקעה הענקית שעשיתם באותם מולטיסנטרים, תוך שנה-שנתיים לא יישאר ממנה כלום, כי מתחלפים מדריכים ומנהלים ובלי תמיכה שוטפת שלנו זה לא יחזיק.

ישראל אשר: אלה שתי הבעיות שבפניהם אנחנו ניצבים.

ישראל אשר: אני מאוד מקווה שיימצאו פתרונות.

ישראל אשר: מה קרה בינתיים בחו"ל?

ישראל אשר: מדינה נוספת שלקחנו על עצמנו להפעיל את הפרוייקט היא הונגריה.

ישראל אשר: בהונגריה קיימים כבר שלושים מולטיסנטרים.

ישראל אשר: דרך אגב, בדיוק אותו מבנה של מולטיסנטר כמו כאן.

ישראל אשר: אנחנו מקווים שעד סוף השנה נגיע לחמישים מולטיסנטרים.

ישראל אשר: זה הפך להיות הפרוייקט הכי גדול שלנו באירופה.

ישראל אשר: אנחנו הולכים לארגן שם בחודש מאי סמינר בין-לאומי לנושא של מולטיסנטרים.

ישראל אשר: אפילו האו"ם בדק את הנושא ואישר אותו.

ישראל אשר: לאו"ם יש תוכנית שנקראת - -

מל פולישוק-בלוך: כמה מרכזים יש לכם בהונגריה?

ישראל אשר: עד היום שלושים.

ישראל אשר: התחלנו שם בשנת 2000.

מל פולישוק-בלוך: במדינת ישראל יש לי מלחמה בתוך הבית שלנו, בכנסת, עם יושב-ראש הכנסת שרוצה לסגור את ועדת המדע והטכנולוגיה.

מל פולישוק-בלוך: עד כדי כך הנושא הזה לא מספיק חשוב לו.

מל פולישוק-בלוך: בכל העולם המגמה היא כמו שאתה מתאר, שזה הופך להיות חשוב יותר.

מל פולישוק-בלוך: בארץ משרד המדע - יש כאן נציג - מקבל את התקציב הקטן.

מל פולישוק-בלוך: בכנסת חושבים שזאת ועדה שלא צריך לקיים אותה.

מל פולישוק-בלוך: משרד החינוך בכלל חושב שמדע וטכנולוגיה זה דבר לא חשוב.

מל פולישוק-בלוך: ספרות ותנ"ך אלו דברים הרבה חשובים, בזה הרבה לעשות הרבה ביזנס והרבה רווחה אפשר לקיים את זה.

מל פולישוק-בלוך: זה המצב שלנו.

מל פולישוק-בלוך: היתה לי שיחה עם שרת החינוך והמנכ"לית, הלכתי אליה ביוזמתי ודיברנו אחד לאחד, בלי קהל ובלי כלום, כדי לנסות לשכנע אותה שיש להשקיע בתחום הזה.

מל פולישוק-בלוך: אני יצאתי - אני לא אגיד רק מדוכאת, עצובה זאת מילה שלא מביעה מספיק את הרגשתי, כי אם בשנת 2003-2004 שרת החינוך לא מבינה מה המשמעות של מדע וטכנולוגיה לקיומה של מדינת ישראל, אז המצב שלנו גרוע.

מל פולישוק-בלוך: לא שצריך להפריט את משרד החינוך, צריך לסגור אותו ולפתוח משרד חדש, כי בלי זה אין לנו חינוך ואין לנו תקומה.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שאני לא מאמינה במשרד החינוך, נראה לי שאתה הגעת לאותן מסקנות, אני טוענת שצריך לעזור למערכת מבחוץ על-ידי התעשייה והאקדמיה ועל-ידי גורמים פרטיים, כמוך, שמבינים את העניין ויש להם אפשרויות לעזור מבחוץ.

מל פולישוק-בלוך: ביום חמישי היינו באותו נושא באריאל וראינו איך עושים עיר חכמה.

מל פולישוק-בלוך: אולי צריך להיות משוגע כמו רון נחמן - לחיוב אני אומרת את המילה - כדי, למרות כל מה שאמרת עד עכשיו, להצליח לעשות מה שהוא עושה שם.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו דיברנו על לנסות ולשכפל את זה לעוד מקומות דרך הרשויות המקומיות, לא דרך משרד החינוך.

מל פולישוק-בלוך: צריכה להיות לי בקרוב פגישה עם שר התמ"ת, עוד כמה ימים אני צריכה לפגוש את ראש הממשלה.

מל פולישוק-בלוך: הייתי לפני כמה ימים אצל דב וייסגלס, למרות שהוא עוסק בהפרדה חד-צדדית באתי לדבר איתו על ההון האנושי ועל מדע וטכנולוגיה, ואצל אביגדור יצחקי גם כבר הייתי.

מל פולישוק-בלוך: בכל מקום אני באה ומנסה להסביר לאנשים שאם לא נלך בכיוון שעכשיו דיברת עליו, אין לנו זכות קיום.

מל פולישוק-בלוך: לא נוכל להתקיים, אנחנו חוזרים להיות קהילה של חלוקה שהיתה לפני קום המדינה, יישארו פה החלשים, יהיו כמה גורמים מחוץ לארץ שיתנו כמה מיליונים כדי שהחבר'ה האלה יוכלו ללמוד תורה וכל הטובים יעזבו.

מל פולישוק-בלוך: זה מה שיהיה במדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: אני לא אומרת את זה סתם, לא הגעתי למסקנה מכיוון שאני יושבת ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, הגעתי לתפקיד של מדע וטכנולוגיה בגלל שאני חושבת כך.

מל פולישוק-בלוך: אם אנחנו, אנשים שחושבים כך, לא נעשה מעשה ונלחץ ככל יכולתנו, זה לא יתקדם.

מל פולישוק-בלוך: טוב שאתה מזמין את שר התמ"ת, כי הוא באמת עם ראש על הכתפיים, אני חושבת שהוא מבין עניין; יש לו תכונה נוספת - הוא מנסה להשתלט על הכל, הוא רוצה עוד תחומים ועוד תחומים, זה יכול לשרת אותנו לא רע.

מל פולישוק-בלוך: אז כמו שהוא מנסה לעשות סדר במדינה בכל התחומים האפשריים, יכול להיות שגם לזה הוא ייכנס.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו זוכרים את המלחמה בין סילבן שלום ללימור לבנת.

מל פולישוק-בלוך: מה יצא לנו מזה?

מל פולישוק-בלוך: להב"ה.

מל פולישוק-בלוך: ומה יוצא מלהב"ה?

מל פולישוק-בלוך: יש לנו אין-סוף פרוייקטים, וכל אחד מלך וכל אחד המציא את הגלגל וכל אחד יודע יותר טוב מהשני, ומקימים עוד מנגנון ועוד מנגנון במקום שהכסף יגיע לילדים.

ישראל אשר: הרעיון של להב"ה עלה על-ידי מיקי איתן.

ישראל אשר: הוא דיבר הרבה זמן על הנושא של זמינות הממשל, ואז הוא שיכנע את סילבן שלום להקים את להב"ה.

ישראל אשר: הוקם להב"ה, הוקם מנגנון.

מל פולישוק-בלוך: ובניינים, המון בניינים.

ישראל אשר: המון צוות מטה קודם כל, 30 מיליון שקל בשנה שעברה.

ישראל אשר: עכשיו אני מכין פרוייקט לחוץ-לארץ שנקרא קיוסק למידע.

ישראל אשר: יש שלושה-ארבעה-חמישה מחשבים שהאזרחים יכולים לתקשר ולשלם מסים דרך הקיוסק.

ישראל אשר: פה איזה קיוסק הקימו?

ישראל אשר: ארבעים עמדות מחשב בכל כיתה.

ישראל אשר: אם תעשי פעם סיור בלהב"ה בשטח, תראי שחלק גדול מהזמן הן בכלל ריקות, אבל כשהם פועלים יש חמש עמדות, שש עמדות, שבע עמדות תפוסות.

ישראל אשר: ארבעים עמדות בכל מרכז - בזבוז כסף עצום.

ישראל אשר: ובשביל מה?

ישראל אשר: בשביל לתת תקשורת אינטרנטית לאזרחים.

ישראל אשר: נפגשתי עם השר מאיר שטרית לפני שבועיים.

ישראל אשר: אמרתי לו: אתה בן-אדם רציני, מה אתם שופכים כל כך הרבה כסף על כל הסיפור הזה?

ישראל אשר: זה הרי ממש בזבוז כסף נוראי.

ישראל אשר: זימנתי הנה את מנהל להב"ה, אמרתי לו: הקרן שלנו, עידוד 99, יבשה ולך יש כסף, אז בוא נשתלב ביחד.

ישראל אשר: ניקח את התכנים שלנו וניכנס לתוך להב"ה, ונעשה משהו משותף.

ישראל אשר: בזמנו עשינו את זה עם "תפוח".

ישראל אשר: גם "תפוח" התחיל עם הנושא של אינטרנט.

ישראל אשר: אני באתי לליאון רקנאטי, אמרתי לו: אתם שופכים כסף על תשתית, הרי בהרבה מקומות אתם מקימים את הכיתות של "תפוח" ממש צמוד למולטיסנטר.

ישראל אשר: במקום זה תסבסד את המדריכים כי למועצה המקומית אין כסף למשכורות.

ישראל אשר: הוא קלט את הרעיון, ואז התחלנו לשתף פעולה עם "תפוח".

ישראל אשר: בהרבה מקומות "תפוח" פועל בתוך המולטיסנטר, ובמקום לבזבז כסף על משאבים ליאון רקנאטי מסבסד את המדריכים.

ישראל אשר: עכשיו "תפוח" ראה שהתהילה שלו קצת הולכת, אין לו חוט שדרה, אז הוא עשה פרוייקט "נטע", האקדמיה של סיסקו.

ישראל אשר: סיסקו זאת אחת החברות הכי חזקות.

ישראל אשר: זה קורס של שלוש שנים על-ידי אנשי היי-טק.

ישראל אשר: זה פועל תחת הכותרת של הכשרה מקצועית.

ישראל אשר: למשרד העבודה יש הון תועפות לנושא של הכשרה מקצועית, למה "תפוח" נכנס לתחום של הכשרה מקצועית?

ישראל אשר: הרי כל הרעיון של "תפוח" מלכתחילה היה להביא העשרה לאזורי הפיתוח.

ישראל אשר: עכשיו אתה פתאום נכנס להכשרה מקצועית?

ישראל אשר: אבל זה סיסקו.

ישראל אשר: היום בעולם, במקום להמשיך בוועדות שמישהו מתכנן מלמעלה דברים שלא תמיד מצליחים, נותנים לכל מיני גופים לעשות פיילוטים.

ישראל אשר: זה קרה לנו בהרבה מדינות - הולכים לשלושה-ארבעה גופים, אומרים "לך יש גישה כזאת, תעשה פיילוט בחמש ערים", לגוף אחר אומרים "תיקח חמש ערים נוספות", ואז אחרי כמה זמן בודקים איזה פיילוט עבד טוב.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שתקופת הפיילוט נגמרה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו שותפים לזה.

מל פולישוק-בלוך: יש ועדה, הזמינו אותנו, הייתי כבר פעמיים.

מל פולישוק-בלוך: ביום חמישי הסיור באריאל היה במסגרת הוועדה הזאת.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שפיילוטים כבר עשו מספיק, מה שצריך עכשיו לעשות זה לקבוע מה המטרות, למה אנחנו רוצים להגיע.

מל פולישוק-בלוך: קובעים מה המטרות - פרוייקט לאומי להכשרה טכנולוגית-מדעית של האוכלוסייה בכלל.

מל פולישוק-בלוך: בוחנים מה הקריטריונים כדי להגיע למטרות האלה.

מל פולישוק-בלוך: לוקחים את כל מה שרץ, את כל הפיילוטים, כבר עשו אין-סוף פיילוטים - תפוח ולהב"ה וכל אלה שהזכרת, רשימה ארוכה כולל אתם - ורואים מי מגיע לתוצאות.

מל פולישוק-בלוך: מאלה שמגיעים לתוצאות, לוקחים אחד, שניים, תלוי באלו תחומים, אפשר לקחת בכל תחום מישהו אחר, לא חייב להיות אחד שעושה הכל; צריכים לקבוע על מה הולכים, ואז את כל הכוח, את כל המשאבים, משקיעים בזה.

מל פולישוק-בלוך: גם אם יבוא "מחשב לכל ילד" אבל החלטנו על מולטיסנטר" אז עם כל הכבוד לך, אתה רוצה - תצטרף.

מל פולישוק-בלוך: לא רוצים שכל אחד ילך אחרי האגו שלו, אלא שילך לפי המטרות שאנחנו קבענו.

מל פולישוק-בלוך: לכן אני כן חושבת שצריכה להיות הכוונה מלמעלה בהיבט של לאן אנחנו רוצים להגיע ומה המטרות.

מל פולישוק-בלוך: זה לא אומר שצריך להמציא את הגלגל מחדש, להיפך, קח את אותם ראשי עמותות שונות או עסקים שונים שכבר עשו את זה, כמוכם ואחרים, קח את העשרה אנשים, עשרים אנשים האלה, תושיב אותם מחדר, נשמע מהם מה המסקנות של כל אחד ממה שהוא עשה עד היום, ועל סמך זה תבנה את התיאוריה שלך.

מל פולישוק-בלוך: אבל לא עושים לא את זה ולא את זה.

ישראל אשר: לפני שנצא לסיור קצר לראות את הדברים, רציתי לספר לך על הנושא של Narrowing the digital divide, הסלוגן של האומות המאוחדות.

ישראל אשר: חוץ מהסלוגן עצמו לא היתה להם שום פעילות בשטח.

ישראל אשר: הם בדקו אלו פרוייקטים קיימים בעולם, והפרוייקט של מולטיסנטר נבחר כפרוייקט מומלץ על-ידי האומות המאוחדות.

ישראל אשר: כבר הוקמו כמה מרכזים כאלה, כאשר האו"ם לא נותן כסף אלא משמש כמתווך - יש מדינה תורמת ומדינה נתרמת.

מל פולישוק-בלוך: מה אתם עושים פה?

ישראל אשר: אנחנו מספקים את כל המולטיסנטרים.

ישראל אשר: כמו שאת רואה את המולטיסנטר פה, כזה מולטיסנטר בדיוק, אולי טיפה יותר קטן, נתרם לפני כמה חודשים לניקרגואה על-ידי ממשלת שוודיה.

דוברת: מה הסדר גודל של מולטיסנטר כזה?

ישראל אשר: יש שלושה גדולים, תלוי כמה עמדות עבודה יש.

ישראל אשר: הקטן הוא בסדר גודל של 150,000 דולר, הבינוני 250,000 דולר, הגדול - 350,000 דולר, שזה שלוש כיתות.

מל פולישוק-בלוך: כמה יחידות יש בכל אחד?

ישראל אשר: בקטן יש עשרים עמדות.

ישראל אשר: ארבעים עמדות זה הכיתה הכי גדולה, במרכז כזה כיתה שלמה יכולה להיכנס בו-זמנית.

ישראל אשר: חברת המתנ"סים מאוד מאושרת מכך שהיא הקימה את מרכז הטכנולוגיה בתוך הבניינים שלה.

מל פולישוק-בלוך: זה הגיוני.

מל פולישוק-בלוך: יש קרוב למאתיים מתנ"סים, המבנים קיימים והם מפוזרים בכל הארץ.

מל פולישוק-בלוך: כשאני שמעתי על להב"ה, הדבר הראשון שהבנתי שזה חייב להתחבר למתנ"סים.

מל פולישוק-בלוך: זה פשוט התבקש.

מל פולישוק-בלוך: אין מקום יותר נכון לעשות את זה מאשר במתנ"סים.

ישראל אשר: המולטיסנטרים כבר קיימים, ואני מציע שסיעת "שינוי" תרים את הנושא הזה.

ישראל אשר: דרך אגב, דליה איציק מאוד אהבה אותו, בין היתר בגלל הנושא האלקטורלי.

ישראל אשר: היית צריכה לראות איזו חגיגה היא עשתה כשנפתח המולטיסנטר ברהט, היו שם אלפיים איש והיא נאמה.

ישראל אשר: אני חושב שאחד הדברים שאפשר לעשות, אם מדברים ברמה הפוליטית, זה להביא הנה את השר טומי לפיד שיתפוס את הנושא הזה.

ישראל אשר: דרך אגב, אריק שרון היה פה והוא מאוד אהב את הנושא הזה.

ישראל אשר: הוא מכיר את הדגל מהתקופה שהוא היה שר המסחר והתעשייה, הוא פתח לנו דלתות במדינות זרות.

ישראל אשר: הוא מכיר את המולטיסנטר.

ישראל אשר: אני לא מדבר כרגע רק על המולטיסנטר, אלא על הדגל של מדע וטכנולוגיה.

ישראל אשר: מהשרה לימור לבנת לא תצא ישועה.

מל פולישוק-בלוך: רונית תירוש היתה פה?

ישראל אשר: הזמנו אותה, והיא לא באה.

מל פולישוק-בלוך: יפה ויגוצקי היתה פה?

ישראל אשר: יפה ויגוצקי היתה פה.

ישראל אשר: זה המולטיסנטר.

ענת לוי: איפה הילדים?

ישראל אשר: המולטיסנטר הוא מרכז תמיכה, הוא לא מיועד להכיל ילדים, למרות שאנחנו כן פועלים פה עם ילדים של ראש העין ושל כפר קאסם.

ישראל אשר: דרך אגב, עשינו פה פרוייקט יפהפה של דו-קיום בשלום.

ישראל אשר: כשהיו המהומות של הערבים, היתה פה סוכה, ישבנו עם ראשי המועצות.

ישראל אשר: אמרנו: בואו ניקח כיתות ג'-ד' של כפר קאסם, של ראש העין, ונעשה פרוייקט משותף של 15 מפגשים.

ישראל אשר: אנחנו נתרום את השיטה ואת המדריכים ואתם תתרמו את הכיתות עם המורים.

ישראל אשר: ישבו המורים ביחד ותיכננו פעילות של 15 מפגשים לכינון עיר וירטואלית.

ישראל אשר: היה טקס סיום מרגש בצורה בלתי רגילה, הם כל כך נהנו לעבוד ביחד.

ישראל אשר: כאן אתם רואים את התעודות שחולקו בטקס.

דובר אחר: איך זה לא מתפרסם בעיתונות?

דובר אחר: בשבילי זה חדש.

דובר אחר: אני עוקב אחרי כל הדברים, אני מתעניין אישית, ולא ידעתי על הדבר הזה.

ישראל אשר: ילדה מכיתה ד' קמה לברך את הנוכחים, והיא אמרה שהפעילות היתה מאוד יפה אבל מה שהכי מצא חן בעיניה שבפעם הראשונה יש לה חברה יהודייה.

ישראל אשר: תארו לעצמכם - כפר קאסם, חמישה קילומטר מכאן, אין שום קשר פרט אולי לקשר מסחרי כזה או אחר.

ישראל אשר: זה כל כך הצליח.

ישראל אשר: אמרתי: יש עשרה מרכזים.

ישראל אשר: בואו ניקח את התוכנית הזאת ונשכפל אותה.

ישראל אשר: במה כרוך כל הסיפור?

ישראל אשר: רק בכסף לאוטובוסים להבאת הילדים; התוכנית קיימת, היא כבר הופעלה.

ישראל אשר: פניתי לכל מיני גורמים, כולל ידידנו שמעון פרס עם מרכז השלום.

ישראל אשר: הוא אמר: אין לנו כסף.

ענת לוי: למה לא הגעתם לירושלים?

ישראל אשר: אחת הבקשות שאני רוצה לבקש זה שנקים מולטיסנטר בירושלים.

דובר: אני שומע מהשטח דבר שהוא די מרתיע, יכול להיות שהוא רק ברמת הקונספציה - אחד, שאתם דורשים שזה יהיה בדיוק כמו שאתם רוצים, אתם לא מאפשרים גמישות; דבר שני, אתם דורשים שיהיה מימון לא קטן במשך זמן מסוים.

דובר: איכשהו האנשים בשטח מרגישים שאו שזה ייפול עליהם או שבאיזשהו שלב זה יפסיק.

דובר: מבחינת ישראל, שהיא מדינה שבה אתה לא יודע מה ילד יום ומה יהיה מחר ומה יהיה מחרתיים, הנתיב שאתם מבקשים הוא די מקשה מבחינת השטח.

דובר: לא תמיד המחויבות הזאת נסבלת במצב של מדינת ישראל.

ישראל אשר: מסתבר שאחרי שנה-שנתיים של פעילות המולטיסנטר דרך חברת המתנ"סים, ילדים שנרשמים לחוגים מכסים את ההוצאות, כלומר המולטיסנטר הופך למרכז רווח.

ישראל אשר: אלא מאי, כרגע הכסף שגובים בשביל חוגים בשעות אחר הצהריים הולך לקופה הכללית של אותו מתנ"ס.

ישראל אשר: אנחנו ביקשנו מחברת המתנ"סים לבודד את המולטיסנטר ולתת לו לחיות ולהתפתח באופן עצמאי.

ישראל אשר: אנחנו יודעים היום מהשטח ששבעה מתוך עשרה המולטיסנטרים שפועלים עברו לעצמאות כלכלית, אבל דה פקטו עדיין לא נתנו להם.

ישראל אשר: אמרו שעכשיו יפעילו את זה, כך שכל הנושא של עלות ההפעלה אחרי השנתיים הראשונות זאת כבר לא בעיה.

ישראל אשר: הבעיה היא התמיכה.

ישראל אשר: למשל, אנחנו מפתחים פה כל שנה דברים חדשים.

מל פולישוק-בלוך: מי שיכול לעזור לנו זה מנכ"ל משרד הרווחה.

מל פולישוק-בלוך: הרי גם הם עוסקים בהכשרה מקצועית.

מל פולישוק-בלוך: מנכ"ל משרד הרווחה הוא דב גולדברגר שהיה מנכ"ל החברה למתנ"סים.

ישראל אשר: איתו התחלנו לעבוד על המולטיסנטר.

מל פולישוק-בלוך: אני מתארת לעצמי.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהוא אדם שאפשר לעבוד איתו, הוא זה שיוכל לעזור לנו דרך הפעילות שלו.

מל פולישוק-בלוך: הוא יכול לראות את זה כהשקעה כדי שיהיו לו פחות מקרי סעד.

מל פולישוק-בלוך: אפשר לקבוע איתו פגישה.

ישראל אשר: המקור הכספי הוא מפעל הפיס.

ישראל אשר: כשהתחילו להקים את אשכולות הפיס, פניתי לברדוגו שהיה המנכ"ל.

ישראל אשר: הוא שלח לכאן את הצוות שלו והם מאוד התרשמו.

ישראל אשר: התשובה שלהם היתה: לנו אין מנדט לממן תכנים, לנו יש מנדט לממן מבנים.

מל פולישוק-בלוך: נטפל בזה.

מל פולישוק-בלוך: נראה איך אפשר לעשות את מה שאתה מדבר עליו עכשיו בשיתוף של ועד ההורים היישובי עם הרשות המקומית עם מפעל הפיס, עם מי שכן מוסמך לתת תכנים.

קריאה: העזרה הכי גדולה היא ההורים.

קריאה: אם אתה תבוא דרך ההורים, זה יתקדם.

דובר: אתה צריך קודם seed money כדי להקים, אחר כך להריץ.

דובר: אי אפשר ללכת מן הסוף להתחלה.

מל פולישוק-בלוך: אני אתן לך דוגמא לדחיפה של הורים.

מל פולישוק-בלוך: ב-1981 הקמתי ועד הורים יישובי ברעננה כי חשבתי אז, מה שאני חושבת שהיום, שצריך להרים את כולם למעלה, לא להתיישר על מכנה משותף נמוך אלא להיפך, לדאוג שהמצוינות תעלה את כולם למעלה.

מל פולישוק-בלוך: ואז אמרתי: בואו נדאג למצוינים ברעננה, העיר שבה אני גרה.

מל פולישוק-בלוך: הקמתי ועד הורים יישובי וטיפלנו בזה, באמת עשו עבודה נהדרת הכרחנו את העירייה.

מל פולישוק-בלוך: דבר נוסף, היה לנו בית תלמיד, בכל יישוב היה אז בית תלמיד אחר הצהריים בין 4:00 ל-6:00, פחות מ-10% מהילדים היו באים חזרה לבית הספר, לא היתה רמה לחוגים האלה, להחזיר עוד פעם ילדים קטנים לבית הספר היסודי זה קשה.

מל פולישוק-בלוך: זה לא היה שווה.

מל פולישוק-בלוך: באתי לעירייה ודרשתי ממנה שבית התלמיד יהיה צמוד ל-12:00 בצהריים.

מל פולישוק-בלוך: אמרתי: שיהיה אותו תקציב, אל תיתנו לי אגורה יותר, רק שזה יתחיל ב-12:00 בצהריים, שהמנהלת תהיה בעלת האחריות, החסות.

מל פולישוק-בלוך: מהר מאוד בית התלמיד הפך להיות נחלתם של למעלה מ-90% מתלמידי רעננה, ברמה כזאת או אחרת.

מל פולישוק-בלוך: ילדים יכולים היום להיות עד 3:30 אחר הצהריים בבית הספר.

מל פולישוק-בלוך: ברור שמ-1:30 עד 4:00 זה ממומן מכספי ההורים אבל זה לא יותר יקר מכל חוג אחר, להיפך זה יוצא יותר זול.

מל פולישוק-בלוך: יש צהרונית שאפשר לעשות בה שיעורים.

מל פולישוק-בלוך: כלומר, יש מסגרת.

מל פולישוק-בלוך: והעירייה מרוויחה מזה כסף, היא מממנת גם את כל החוגים האחרים, מגוון החוגים הוא אין-סופי, מה שאתה רק רוצה, ולכל אחד בעצם יש יום לימודים אחרים.

מל פולישוק-בלוך: הכל עניין ארגוני.

מל פולישוק-בלוך: לא הוסיפו גרוש, להיפך הרוויחו מהעניין.

מל פולישוק-בלוך: צריך לדחוף את זה.

ישראל אשר: כל הרעיון שלי להקמת המולטיסנטרים בא מזה שנחשפתי במקרה לאלקטרוניקה בגיל צעיר.

ישראל אשר: אם זה לא היה קורה, לא הייתי הולך ללמוד להיות טכנאי אלקטרוניקה, לא הייתי הופך להיות מהנדס אלקטרוניקה, יכול להיות שהייתי עורך-דין.

ישראל אשר: זאת אומרת ששם המשחק הוא חשיפה של הילדים בגיל צעיר לעולם הטכנולוגי.

ישראל אשר: שבבית הספר, גם אם הם ישתמשו במחשבים, התפקיד של המחשב הוא לחשוף את הילדים לאלקטרוניקה.

ישראל אשר: אמנם לא תפקידו של בית-הספר ללמד איך עושים מוזיקה באמצעות מחשב, אבל היום כשילד רואה איך עושים מוזיקה אלקטרונית ואיך עושים אמנות אלקטרונית ואיך עושים טכנולוגיה עם מחשבים, הוא פתאום מתחיל לחשוב: אולי בכל זאת אני אלך לאלקטרוניקה.

ישראל אשר: ההורים שלו לא יודעים מזה, המורים לא יודעים מזה, אבל הזרע נשתל שם ולאט-לאט הפרח צומח.

ישראל אשר: אנחנו עכשיו התחלנו לעשות מעקב מאוד ממוסד, לראות בכמה כיוונים מה יוצא מהבוגרים של המולטיסנטר, מה ההתנהגות שלהם בבית-הספר, האם יש להם הישגים יותר טובים מתלמידים שלא היו במולטיסנטר.

ישראל אשר: למרות שזה קשה, אנחנו רוצים לראות באיזה מידה זה משפיע על הניתוב של הילדים האלה לבחירת מקצוע.

מל פולישוק-בלוך: אני הייתי אצל תת-אלוף בצבא ביום חמישי שעבר, אחראי על כוח אדם, והתברר לי ש-4% מהבנות גומרות בגרות טכנית בבית-הספר התיכון.

מל פולישוק-בלוך: לכן 4% בלבד מהבנות בצבא עוסקות בנושאים טכניים.

מל פולישוק-בלוך: זה הפסד של כוח אדם.

מל פולישוק-בלוך: הרי יש כמה אנשים טובים גם בקרב ה-52% של הבנות, למה לבזבז אותם?

ישראל אשר: באנו לבית ספר לתת הרצאה בנושא עתודה לאלקטרוניקה ומחשבים.

ישראל אשר: ההרצאה הזאת מיועדת למי שילך ללימודי הנדסת אלקטרוניקה במסגרת העתודה.

ישראל אשר: בבת אחת כל הבנות קמו.

ישראל אשר: שאלתי: מה קרה?

ישראל אשר: הן אמרו: אנחנו במסלול אמנות ועיצוב אופנה; אמרו לנו שיש הרצאה אז באנו.

ישראל אשר: פשוט נשארה בת אחת בכיתה, והיא כבר הולכת על המסלול של עתודה עם ציונים מצוינים.

ישראל אשר: היא תלך ללמוד הנדסת אלקטרוניקה במסגרת הצבא.

ישראל אשר: אחת, כל השאר היו בנים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מפסידים את הפוטנציאל שיש ל-50% מהאוכלוסייה.

מל פולישוק-בלוך: (יוצאים מהמולטיסנטר)

ישראל אשר: אנחנו מתמחים בתחום החינוך בעיקר בנושא של רובוטיקה ומערכות Cim, מה שראיתם למטה.

ישראל אשר: בפרוייקט הזה, שאנחנו עכשיו עושים במדינה זרה, הם מהווים חלק מזה.

ישראל אשר: יש בינינו שיתוף פעולה ולכן גם יצרנו את הפורום כדי להציג את הפוטנציאל של תעשיית החינוך של המוסד שלנו.

מל פולישוק-בלוך: שמעת על חברה שנקראת "אשכולות חשיבה"?

ישראל אשר: כן, בוודאי.

מל פולישוק-בלוך: יש קשר ביניכם?

ישראל אשר: אנחנו מנסים לשלב אותם בתוך הגוף שלנו.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שאופן החשיבה מאוד מתאים.

ישראל אשר: זה קצת שונה, אבל אני יכול להסביר לך אחר כך.

ישראל אשר: נשמע עכשיו את רפי שיציג את הדגם של אינטליטק.

רפי ערבות: כמה מילים על הקבוצה שלנו שנוסדה ב-1972, ואני אחד המייסדים שלה.

רפי ערבות: זאת חברה ציבורית עם קצת יותר מ-150 עובדים.

רפי ערבות: אנחנו נמצאים במהלך שניים-שלושה בניינים מכאן, כשתצאו תוכלו לראות את זה.

רפי ערבות: יש לנו שלוש קבוצות.

רפי ערבות: הקבוצה העיקרית היא אינטליטק, אני ארחיב עליה את הדיבור, זאת הפעילות החינוכית שלנו שהתחילה בשנת 1972, לפני 28 שנה, והיא מרכז הפעילות שלנו עד היום.

רפי ערבות: יש כאן Spinoff, זאת חברה מעניינת מכיוון ש-50% מהבעלות היא שלנו ו-50% מהבעלות היא של חברה יפנית גדולה.

רפי ערבות: זאת חברה של 2-2.5 מיליארד דולר בשנה.

רפי ערבות: תחום הפעילות שלנו הוא בקרה ומנועים, רובוטים, מערכות תעשייתיות שמתעסקות בבקרה.

רפי ערבות: היא בין חמשת המובילות בעולם בתחום האלקטרוניקה.

רפי ערבות: זה מורכב מידע שנצבר עם אינטליטק בהדרכה בתחום של רובוטיקה, עשינו Spinoff בתחום תעשייתי לפני שבע שנים.

רפי ערבות: אנחנו עובדים איתם כבר קרוב ל-15 שנה.

רפי ערבות: היום החברה הזאת היא 30 עובדים, היא יושבת כאן בראש העין, עושה 95% יצוא.

רפי ערבות: אני חושב שזאת דוגמא יפה ל-spinoff של טכנולוגיה ישראלית, שיש לה שותף אסטרטגי, יפני במקרה זה.

רפי ערבות: זאת חברה מצליחה, מרוויחה.

רפי ערבות: יש פעילות נוספת שלנו, סטרט-אפ בתחום של semi-productions במספר תחומים מאוד מוגבל.

רפי ערבות: היא נמצאת כרגע בקשיים כספיים.

רפי ערבות: אני אתרכז ב-אינטליטק.

רפי ערבות: אינטליטק זאת פעילות החינוך שלנו; יש שתי חברות במדינת ישראל שמטפלות בשוק הישראלי, וחברת בת בארצות הברית.

רפי ערבות: אנחנו עושים גם יצוא לארצות הברית, השוק האמריקאי הוא השוק הכי גדול שלנו, סדר גודל של 60% מהמכירות שלנו הן בארצות הברית.

רפי ערבות: המערכות שלנו - הכל ממוחשב, הכל ממומשק בצורה של E-learning, אתם יכולים לראות את זה גם כאן וגם ברשתות שונות ב"לוקיישנים" שונים.

רפי ערבות: אני אפתח בשוק הישראלי, אף על פי שהוא לא חלק הארי מהמכירות שלנו.

רפי ערבות: מתוך מכירות של 15-18 מיליון דולר בשנה, אנחנו מוכרים בין 2 ל-3 מיליון דולר במדינת ישראל.

רפי ערבות: היתה תקופה שמכרנו הרבה יותר, בעיקר כשהיינו מעורבים בפרוייקט מח"ר 98, דרך חברת בת בבעלות מלאה שלנו שנוסדה בשנת 1988.

רפי ערבות: החברה הזאת השתתפה בפרוייקטים שונים בשוק החינוך של ישראל, כמו פרוייקט אשכולות הפיס, שזה פרוייקט שמשרד החינוך ומפעל הפיס מארגנים בתחום של מרכזי מדע וטכנולוגיה, בעיקר בחטיבות הביניים.

רפי ערבות: יש 80 אשכולות פיס, אנחנו הכנסנו תוכן לשני שליש מהם, 50-60 אשכולות.

רפי ערבות: יש בהם מעבדות בתחומים שונים במדעים.

מל פולישוק-בלוך: מי רכש את זה?

מל פולישוק-בלוך: משרד החינוך?

רפי ערבות: הפרוייקט מומן על-ידי משרד החינוך ומפעל הפיס.

רפי ערבות: הפיס קנה את הבניין ומשרד החינוך תיקצב את התכנים.

רפי ערבות: זה פרוייקט שנכנס לפני ארבע שנים והיה אמור להיעשות בשני שלבים.

רפי ערבות: השלב הראשון מסתיים, ועכשיו צריך להתחיל השלב השני אבל יש קיצוצי תקציב.

רפי ערבות: בפרוייקט הזה יש חמש מעבדות בכל אשכול, בערך 300 מעבדות שהקמנו.

רפי ערבות: יש מעבדות של מדעים - פיזיקה, כימיה וביולוגיה - יש מעבדות טכנולוגיות, יש מעבדות של רובוטיקה, יש טכנולוגיות אחרות.

ישראל אשר: כשאת נכנסת לאשכול פיס, ואת עולה לקומה השנייה למעלה, תראי שם שתי מעבדות ומחסן קטן, כאשר 90% מהפעילות של הבניין המפואר הזה היא בכלל לא במדע וטכנולוגיה.

ישראל אשר: יש חוג לנשים בהריון, חוג לריקודים, חוג לסלסה, כדי לקיים את האשכול.

ישראל אשר: כך שבעצם כל הסיפור הזה הוקם כתוצאה מהדו"ח המפורסם של פרופ' הררי, מח"ר 98.

ישראל אשר: מבחינת השקעה כוללת של מדינת ישראל זה הפיל הלבן הכי גדול של מדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: כמה השקיעו באשכול הזה?

רפי ערבות: האשכולות של מפעל הפיס התחילו בבניינים מאוד מפוארים, השקיעו מעל 10 מיליון שקל בכל בניין, ויש 60 בניינים כאלה.

רפי ערבות: אחרי כן התחילו להיות צנועים יותר ועשו את הבניין בקומה אחת.

רפי ערבות: בתכנים משרד החינוך השקיע סדר גודל של מיליון שקל, כשהוא היה צריך להשקיע 2 מיליון.

רפי ערבות: כפי שישראל אומר, הנושא הזה היה די פתטי כי בבניין השקיעו וגמרו את כל הבניינים, האולם למטה מאוד יפה ויש סדנה לאמנות ופעילות נוספת.

רפי ערבות: אבל התכנים האמיתיים שהיו אמורים להיות שם - מדעים וטכנולוגיה - בשלב הראשון כמובן צריכים מחשבים, מחשב זה כלי עבודה סטנדרטי.

רפי ערבות: סדר גודל של שליש מהתקציב, כשהוקצה החצי הראשון, הושקע כבר ברשתות מחשבים, ואחר כך כשהגיעו לתכנים כבר קנו מעט מאוד ואמרו: בשלב השני נספק את התכנים.

רפי ערבות: אבל אז הודיעו שאין כסף וגם לא יהיה כי יש קיצוצים.

רפי ערבות: למעשה השקיעו בתשתית אדירה מאוד מכובדת, מאוד יפה, ממש נעים להיות שם, אבל את הכלים הבסיסיים, את התוכן, לא נתנו.

ישראל אשר: בעצם אין בקרה מינימלית של הממשלה או של הכנסת על הנושא הזה, כולל תיאומים, שהוא בסדר גודל כזה, השקעה אדירה כזאת שהיתה צריכה להיות מנותבת בראש ובראשונה למדע וטכנולוגיה.

ישראל אשר: שום פרופורציה בתחילת הדרך בין הבניין למה שהשקיעו בציוד מעבדה וטכנולוגיה.

ישראל אשר: פרופורציה ממש מגוחכת.

רפי ערבות: בין 5% ל-10% הושקעו נטו במדע וטכנולוגיה, עוד סדר גודל של 5% במחשבים.

רפי ערבות: בבניינים, באשכולות, השקיעו המון.

רפי ערבות: אחר כך, אחרי 63 בניינים, למדו והורידו את ההשקעה בבניין.

מל פולישוק-בלוך: 600 מיליון שקל השקיעו בבניינים?

ישראל אשר: אני חושב שעד היום השקיעו למעלה ממיליארד שקל.

רפי ערבות: בפרוייקט מח"ר 98 היינו מעורבים בו כזכיינים בשלב הראשון, בחמש השנים הראשונות שלו.

רפי ערבות: סיפקנו מחשבים למעל 1,500 בתי-ספר ביותר מ-150 רשויות.

מל פולישוק-בלוך: 1,500 בתי-ספר זה מעט.

רפי ערבות: 1,500 בתי-ספר - לא כולם היו דווקא במסגרת מח"ר 98.

רפי ערבות: במסגרת פרוייקט מח"ר 98 קנו בין 10 ל-15 מחשבים לבית ספר, תלוי איזה בית ספר.

רפי ערבות: היו בתי-ספר שהוכנסו רק מעבדות, היו בתי-ספר ששמו גם מחשב בכל כיתה, היו בתי-ספר שהכניסו יותר מחשבים.

רפי ערבות: קשה לעשות את הסטטיסטיקה, אבל אנחנו ספציפית עשינו סדר גודל של 30% מהפרוייקט, כ-35 אלף מחשבים בחמש השנים הראשונות.

רפי ערבות: בחמש השנים הראשונות טיפלנו בכל מה שקשור למחשבים.

רפי ערבות: אני חושב שהרעיון של אינטגרטור הוא רעיון טוב - שבכל בית ספר יש גורם אחד שמטפל בכל.

רפי ערבות: בהמשך הדרך, כדי לחסוך כסף, וזה באמת חסך כסף, פנו ליצרני מחשבים ואמרו "תתקינו את המחשבים"; פנו ליצרני תוכנות וקנו תוכנות.

רפי ערבות: בסופו של דבר אני חושב ששכרם יצא בהפסדם, אבל אני לא אמור להגיד את זה.

ישראל אשר: אתם נקראתם לעשות את ההתקנות הראשונות של מחשבים.

ישראל אשר: באיזה שנה זה היה?

רפי ערבות: בסוף 1996.

ישראל אשר: האם נעשה שדרוג של אותם מחשבים שהותקנו ב-1996?

רפי ערבות: אנחנו לא עשינו, אבל בוודאי שאי אפשר שבע שנים להשתמש באותם מחשבים, אז אני מניח שהם עשו שדרוג.

רפי ערבות: אבל ההתייחסות של משרד החינוך ושל מפעל הפיס - יש גם מאבקי כוחות, מלחמות בין מפעל הפיס שעושה את השלב הראשון ורוצה לשלוט בדברים, לא רוצה שאנשים ממשרד החינוך ישתלטו לו על הכספים; אנשי משרד החינוך רוצים לראות תקציב שהם ישתמשו בו.

רפי ערבות: לכן לפעמים דברים נופלים בין הכיסאות.

ישראל אשר: מפעל הפיס בא בטענות ליפה ויגוצקי, למה כשהיא הגישה את התוכנית מח"ר 98 היא לא דאגה מראש לתקציב של שדרוג, כי המחשב שנמצא שם חמש שנים הוא כבר כל כך מיושן שהתוכנות שהם קונים היום כבר לא עובדות על המחשבים האלה.

ישראל אשר: חלק גדול מזה שהמחשבים עומדים בבתי-הספר ללא שימוש, זה בגלל שאין תקציב לשדרוג.

רפי ערבות: לא רק זה.

רפי ערבות: בתקופה ההיא, בפרוייקט ההוא, בחמש השנים הראשונות של אשכולות הפיס התקציב לתכנים לא היה מספיק.

רפי ערבות: הרי בסך הכל מחשב הוא פלטפורמה, וכדי שהוא ישרת את התלמידים צריך למלא אותו בתוכן, בתוכנות.

רפי ערבות: ועדת הררי קבעה שמדעים זה תחום שהוא בסיסי ואם מדינת ישראל רוצה לראות את עצמה בעוד עשרים שנה במקום מסוים, היא צריכה שאחוז מסוים מהתלמידים יהיו עם הצלחות מסוימות וידע מסוים בתחום המדעים.

רפי ערבות: כך גם בתחום הטכנולוגיה.

רפי ערבות: אז אם מישהו חושב שהשקעה במחשבים מביאה ידע במדעים, הוא טועה מהיסוד.

רפי ערבות: לכן בשלב הראשון הושקע, חוץ מאשר בפלטפורמת המחשבים, סדר גודל של 350-400 דולר לכל עמדת מחשב לתכנים, לא משנה ממי באו התכנים, הם באו מכל מיני זכיינים אבל אלה תכנים שמשרד החינוך אישר אותם.

רפי ערבות: משרד התכנים שאמון על התכנים עשה בדיקה ואמר: את זה ואת זה אני מאשר, ואפשר היה לקנות "סל תוכנות".

רפי ערבות: ברגע ששמו סל תוכנות בסכום של 350-400 דולר, שבזמנו היה מאוד משמעותי, היה מה ללמוד.

רפי ערבות: היום, עם הקיצוצים, קיצצו - אי אפשר בלי בתים, אי אפשר בלי מחשבים ובלי רשתות, אז קיצצו בתכנים.

רפי ערבות: היום התקציב לתכנים הוא פחות מ-100 דולר, מתוך זה הולכים בין 40 ל-50 דולר למייקרוסופט ולכל מיני מערכות הפעלה שגם בלעדיהן אפשר.

רפי ערבות: כך שהתוכן האמיתי הוא בסדר גודל של 30-35 דולר לעמדת מחשב, וזה מעט מאוד.

רפי ערבות: אם מסתכלים על ההשקעה הכוללת, זה משהו לא פרופורציונלי, זאת טעות מחשבתית של אנשים שלא מסתכלים על המטרה, רואים כלי מהודר ויפה שלא תמיד אפשר לעשות איתו שימוש.

מל פולישוק-בלוך: אתה יודע מה קורה היום באוניברסיטאות?

מל פולישוק-בלוך: אותו רעיון.

מל פולישוק-בלוך: קיבלו תרומות לבניית היכלות פאר ואין מחקרים, אין תכנים, אין מעבדות ואין כלום.

רפי ערבות: יש לנו ציוד לכל האוניברסיטאות והמכללות שמתעסקות בלימודי טכנולוגיה במדינת ישראל.

רפי ערבות: ישבתי בזמנו עם סמנכ"ל הכספים באוניברסיטת תל אביב.

רפי ערבות: הוא אמר לי: לבנות בניינים אין לנו בעיה, הבעיה היא אחרי כן לקנות ניירות טואלט לשירותים.

מל פולישוק-בלוך: אבל יודעים את זה, אז צריך לעשות משהו אחר.

רפי ערבות: זה המצב.

רפי ערבות: הלקוחות שלנו כולם באים מתחום החינוך בישראל, מרמה של גני ילדים, בתי-ספר יסודיים, חטיבות ביניים, בתי-ספר תיכוניים, קולג'ים, מכללות, אוניברסיטאות.

רפי ערבות: יש לנו גם קצת מכוני מחקר.

רפי ערבות: יש חברת בת שלנו, בבעלות מלאה, שעוסקת בתוכנות להדרכות, בעיקר לתלמידים בבית-ספר יסודי וקצת לחטיבות ביניים.

רפי ערבות: יש לנו ערכות אינטרנט, שאפשר ליצור קהילות בין הורים, תלמידים ומורים דרך האינטרנט ולבנות פלטפורמות משותפות שכל הפורומים האלה מחוברים אליהן.

רפי ערבות: יש פרוייקט של "מחשב לכל ילד", שזה פרוייקט של משרד ראש הממשלה.

רפי ערבות: החברה הזאת מעורבת בזה, היא עושה שם הדרכה לילדים ולמשפחות של הילדים.

רפי ערבות: סיפקנו כ-12 אלף מחשבים.

רפי ערבות: יש פרוייקט של "נאמני מחשב" שאלה ילדים שיש להם איזשהו ידע במערכות מחשב והם עושים פעולות אחזקה של מחשבים ב-80 בתי-ספר.

רפי ערבות: פה אנחנו הדרכנו, לכל בית-ספר יש 1,000 שעות, במגוון שונה של נושאים.

רפי ערבות: יש לנו הדרכות גם בגני ילדים.

מל פולישוק-בלוך: ישראל, הם משלימים אתכם או שהם מתחרים שלכם?

מל פולישוק-בלוך: איך אתה מסתכל על זה?

ישראל אשר: בניגוד אלינו, החברה של רפי הרבה יותר מעורבת בשוק המקומי, אבל בכל זאת שימי לב למספרים שהוא נתן, השנה הזאת השוק המקומי לא נתן להם אפילו 10% מהמחזור.

רפי ערבות: יש ירידה מאוד קשה בשוק הישראלי.

רפי ערבות: כשהיינו מעורבים בפרוייקט מפעל הפיס ופרוייקט מח"ר 98, מכרנו ב-8 מיליון דולר במדינת ישראל.

רפי ערבות: היום אנחנו מוכרים כאן בסביבות 2 מיליון דולר וכל הזמן זה יורד.

רפי ערבות: (רואים מצגת על חברת אינטליטק)

רפי ערבות: זאת הצגה של חברת אינטליטק, אנחנו מציגים את קו המוצרים שלנו.

רפי ערבות: כפי שאמרתי, אנחנו מוכרים ברחבי העולם אף על פי שבמדינת ישראל אנחנו מוכרים כבר 22 שנה.

רפי ערבות: אנחנו נמצאים בהרבה מאוד בתי-ספר ובגני ילדים.

רפי ערבות: יש לנו תווי מוצר בעיקר בנושאים טכנולוגיים.

רפי ערבות: אלה מכונות עיבוד שבבים, קנינו חברה אמריקאית בארצות ברית, קנינו את קו המוצרים שלה והם מיוצרים בארצות הברית.

רפי ערבות: פה יש מוצרים של בקרה.

רפי ערבות: התחום הכי החזק שלנו הוא בנושא של תוכנות סימולציה שמוכשרות לעבוד עם מערכות - לא רק עם הברזלים אלא ברשתות כיתתיות, דרך האינטרנט, דבר שהוא מאוד חזק מבחינת הורדת עלויות.

רפי ערבות: אי אפשר עם ברזלים לשרוד מול המשרד החוץ - טייוואן ומקומות שמייצרים בהם מאוד בזול.

רפי ערבות: מכרנו בעולם סדר גודל של יותר מ-15 אלף רובוטים, 12 אלף מערכות CNC ברחבי העולם במדינות שונות.

רפי ערבות: כלומר, הפריסה היא מאוד רחבה.

רפי ערבות: אלה מערכות ה-Cim שישראל דיבר עליהן, שיש לנו שיתוף פעולה עם דגם.

רפי ערבות: המערכות האלה הן יחסית מסובכות, זה ענף שעיסוקו בצורה יחסית מתמשכת לאורך הזמן וזה גם יוצר קשר עם הלקוח לאורך זמן.

רפי ערבות: כאן אפשר ללמוד כל מיני טכנולוגיות ייצור - יותר טכנולוגי, פחות ברזלים, יותר שכל.

רפי ערבות: זאת גם הדרך היחידה להתחרות בעולם.

רפי ערבות: מאוד קשה כאן לייצר ברזלים בצורה אקונומית עם השכר הישראלי ועלות השטחים הישראלית.

רפי ערבות: אם אנחנו לא באים עם תגליות, אין לנו כושר תחרות.

רפי ערבות: כאן רואים מישהו בונה Cim מהבית שלו, הוא בונה מקומפוננט, מריץ את זה.

מל פולישוק-בלוך: זה לא מסובך מדי ללמוד את זה מהבית?

רפי ערבות: זאת שאלה מצוינת.

רפי ערבות: לפני כשמונה שנים כל הנושא של E-learning היה להיט, זה אחר כך התחיל עם בועת ההייטק, הרבה חברות גייסו כסף.

רפי ערבות: בזמנו אמרו "לא יהיו יותר בתי-ספר, כל הבניינים ייהרסו, יעשו חוות שרתים, לכל בית-ספר יהיה שרת והתלמידים ילמדו מהבית", אבל זה משהו שלא מחזיק מים ולא יהיה דבר כזה.

רפי ערבות: אין E-learning נטו.

רפי ערבות: היום יש מושג שנקרא blended learning, לימוד מעורב.

רפי ערבות: ברור שבלי הלימוד הפרונטלי בכיתה לא ניתן ללמד.

רפי ערבות: למורה יש ערך מוסף חוץ מאשר להעביר אינפורמציה, באינטרנט אפשר להעביר אינפורמציה אבל לא תמיד אפשר ללמד.

רפי ערבות: ברור שצריך לימוד פרונטלי ומורה, חלק מהאינפורמציה אפשר לקבל דרך האינטרנט ואז עושים תערובת שמחברת גם את זה וגם את זה.

רפי ערבות: חלק מהזמן באמת אפשר ללמוד מהבית.

מל פולישוק-בלוך: אבל מה שראינו פה, כל הרובוטיקה והטכנולוגיה, מה שאתה עכשיו הראית, נראה לי שצריך הדרכה צמודה.

ישראל אשר: יש להבחין בין החלק הפרקטי המעשי במעבדה לבין החלק התיאורטי.

ישראל אשר: רפי אומר שאת החלק התיאורטי ניתן בהחלט ללמוד, את חלקו לפחות, דרך האינטרנט, במקום שתבואי לשמוע הרצאה פרונטלית.

מל פולישוק-בלוך: את זה אני מבינה, אבל גם בזה עדיין יש לי ספק.

מל פולישוק-בלוך: אבל אני מדברת על כל מה שראינו פה למטה.

ישראל אשר: לזה אין תחליף.

ישראל אשר: MIT שזאת האוניברסיטה הטכנולוגית הכי מפוארת בארצות הברית הוציאה את מרבית הקורסים שלה לאינטרנט בלי חיוב בתשלום.

ישראל אשר: היא היכתה את העולם בתדהמה - איך לוקחים נכס כזה אדיר, שמים אותו ללא תשלום באינטרנט.

ישראל אשר: את יכולה היום לקחת של MIT דרך האינטרנט.

ישראל אשר: איפה קבור הכלב?

ישראל אשר: בשביל לקבל תעודה את צריכה כן לבוא לשם לכמה קורסים.

ישראל אשר: דבר שני, בנושאים טכנולוגיים את צריכה לבוא למעבדה.

ישראל אשר: זה כן גרם לכך שבאותן התשתיות הם יכולים כמעט להכפיל את כמות הסטודנטים, פה קבור הכלב, לכן הם עשו את זה.

רפי ערבות: השקעה ב-E-learning מגדילה את מספר התלמידים.

רפי ערבות: לכן אוניברסיטאות עושות אותו, כי אפשר להביא יותר סטודנטים בפחות השקעה תשתיתית.

רפי ערבות: גם אם את הבניין תורמים, עדיין יש השקעות מאוד גדולות מסביב לקירות וללבנים ולאחזקה.

ישראל אשר: תשאלי את רפי מתי משרד החינוך התייעץ איתו פעם כשתיכננו איזשהו פרוייקט, למשל מח"ר 98 או מפעל הפיס.

ישראל אשר: למה לא התייעצו עם התעשייה?

ישראל אשר: הם תיכננו את זה שם במגדל שן ואחר כך הקימו מה שהקימו ועשו את כל השגיאות האפשרויות.

ישראל אשר: כמה ניסיון מצטבר יש אצלם ואצלנו של פרוייקטים שעשינו בחו"ל, וזה לא בא לידי ביטוי.

רפי ערבות: אנחנו הלכנו מיוזמתנו.

רפי ערבות: למשרד החינוך יש פונקציה של מדען ראשי.

מל פולישוק-בלוך: היה, הוא התפטר.

מל פולישוק-בלוך: מעניין למה.

רפי ערבות: הפונקציה הזאת היא שונה מהמדען הראשי במשרד התמ"ת.

רפי ערבות: אנחנו באנו בהצעה לפני שלוש שנים, אמרנו לו: כמו שיש במשרד התמ"ת, תיקח תקציב ממשרד החינוך, יש חברות יפות במדינת ישראל, תשקיע בחברות האלה לטובת תלמידי ישראל.

רפי ערבות: תגיד מה התכנים שאתה צריך, תגיד מה המוצרים שאתה צריך, תגיד: מי שעומד בקריטריונים האלה והאלה אני מוכן לתמוך בו בפיתוח.

רפי ערבות: לא לממן, רק לתמוך.

רפי ערבות: ואז יהיה גם פיתוח בתחום של הדרכה.

רפי ערבות: הרעיון מצא חן, שלומית עמיחי בדיוק הפכה להיות מנכ"לית.

דוברת: זאת התוכנית של זמירה מברך, המדענית הקודמת.

רפי ערבות: שלומית היתה ספונסורית של זה, אחר כך היא הפכה להיות מנכ"לית והיה אולי בכוחה לעשות את זה, ומזה יצא לא כלום, ממש לא כלום.

רפי ערבות: חבל.

רפי ערבות: יש כאן תעשיות בתחום הזה, ובחיבור בין הלקוחות במדינת ישראל, שזה התלמידים, לבין התעשייה הזאת דרך משרד החינוך אפשר לעשות דברים נהדרים.

ישראל אשר: לתעשייה הזאת בסך הכל יש מחזור של 100 מיליון דולר לשנה, זה לא דבר שהוא בחיתולים.

ישראל אשר: רפי, תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

ישראל אשר: חברה שנייה שביקשנו שיציגו בפנייך היא חברת Edusoft.

ישראל אשר: חברת Edusoft מתמחה בפיתוח ושיווק בין-לאומי של לומדות, כאשר אוניית הדגל שלהם זאת לומדה בנושא אנגלית.

ישראל אשר: יש להם הלומדה הכי רחבה והכי נמכרת בעולם ללימוד השפה האנגלית.

ישראל אשר: הושקע בפיתוח הזה דרך קרן ברגמן - כשהיא יצאה לשוק, לפני כמה שנים - למעלה מ-3 מיליון שקל.

ישראל אשר: בזמנו של ידידנו פרופ' אמנון רובינשטיין כשר החינוך - Edusoft היתה פעם חברת בת שלנו - פתחנו את המעבדה הממוחשבת הראשונה בגימנסיה הרצליה ללימוד השפה האנגלית.

ישראל אשר: פרופ' רובינשטיין היה אורח הכבוד, ואחד הרעיונות היה שמדינת ישראל תאמץ את הנושא של לימוד השפה האנגלית בבתי-הספר דרך התוכנה המפוארת הזאת, שאחר זכתה להכרה בכל העולם.

ישראל אשר: אולם הנושא הזה, למרות שזה כל כך נחוץ, כי הנושא של האנגלית הוא חלק מהמדע והטכנולוגיה, ואני אוכל את זה יום-יום כשאני מקבל מהנדסאים וטכנאים בוגרים של הטכניון שלא מסוגלים לנסח מכתב אחד לחוץ-לארץ כמו בן-אדם, הוא צריך לכך מזכירה צמודה, זה ממש ביזיון.

ישראל אשר: יש פה לומדה יפהפייה, ותיכף תשמעו את סיפור ההצלחה הזה.

ישראל אשר: כדי להיכנס למערכת החינוך, הייתי צריך לעבור את ה-evaluation של משרד החינוך, שזאת חוליה שיושבת בחולון, שניים וחצי אנשים.

ישראל אשר: יש שם גברת אחת שממונה על הסיפור הזה, והם שולחים אליה תוכנה של 1,200 שעות לאנגלית, ואומרים לה: תבדקי.

ישראל אשר: היא מועסקת ברבע משרה, היא היתה צריכה לבדוק ולתת אישור.

ישראל אשר: אמרנו לה: בתעשייה מקובל לבדוק כמה קטעים מכל מקום, אז תבדקי.

ישראל אשר: היא אומרת: אבל אין לי מחשב בבית.

ישראל אשר: נתנו לה מחשב.

ישראל אשר: פה יושב צוות של ארבעים איש שפיתח את העסק הזה עם מורים לאנגלית, עם פרופסורים, ואיזה גברת אחת בחולון צריכה לעשות הערכה ולתת אישור על דבר שפותח על-ידי צוות שהוא פי כמה יותר טוב ממנה.

רפי הוידה: במקרה הזה, מי שצריך לעשות הערכה צריך להיות מעורב בפיתוח, לא בסוף אלא בהתחלה, ואז חוסכים את זה.

רפי ערבות: במשרד של המדען הראשי, התחום של חינוך כמעט ולא עומד בקריטריונים.

רפי ערבות: אולי התחום הראשון שהוא חשוב זה ה-innovation.

רפי הוידה: הייתי מעורב בעבר בדברים.

רפי הוידה: החוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה נעשו בו שינויים, בשנה שעברה תוקן החוק.

רפי הוידה: יש כללים חדשים ויש אחוזים חדשים.

רפי הוידה: הגישה היא שאין הכתבה לגבי הנושאים, אלא כל אחד מתחרה.

רפי הוידה: אם יש פרוייקטור, יש innovation, יש תוכנית עסקית והדבר הזה גם הולך לייצוא, מקבלים תמיכה ממשלתית של בין 20% ל-50%.

רפי ערבות: הבעיה שבתחום החינוך ה-innovation הוא פחות.

רפי ערבות: ברור שכשאתה בא מהתחום החינוכי, אתה עושה יותר תכנים ופחות innovation.

רפי ערבות: לכן אני חושב שאם היה מדען ראשי במשרד החינוך, הוא היה בונה קריטריונים אחרים.

רפי הוידה: אבל היום אין מדען ראשי, ואם היה גם התקציבים שלו היו מצומצמים, אז הוא עושה מחקרי evaluation.

רפי מורן: אני שמח להיות חלק מהחבורה של החברות שמפתחות.

רפי מורן: עיקר הפעילות שלנו היא לצערנו בחו"ל.

רפי מורן: אתן בכמה מילים את ההיסטוריה של חברתנו, את הפעילות העסקית של החברה.

רפי מורן: פחות מ-1% מהפעילות העסקית שלנו היא כאן בארץ, וזה לא בגלל שלא ניסינו, יש לנו הרבה מה לספר למה זה כך.

רפי מורן: מה אנחנו עושים למחייתנו?

רפי מורן: אנחנו מפתחים פיתוחים ומשווקים תוכנות בשלושה תחומים, נותנים פתרונות כוללים.

רפי מורן: התחום העיקרי שלנו, 70% מהביזנס שלנו, הוא תחום לימודי האנגלית.

רפי מורן: התחום השני הוא חינוך ילדים, שיפור מיומנויות אצל ילדים.

רפי מורן: בתחום הזה יש לנו שיתוף פעולה עם דגם מערכות דרך המולטיסנטר.

רפי מורן: התחום השלישי הוא הוראת המדעים, מתימטיקה, פיזיקה, כימיה.

רפי מורן: השיטה שבה שאנחנו עובדים ברחבי העולם היא בעיקר דרך מפיצים.

רפי מורן: יש לנו מפיצים ב-35 מדינות ברחבי העולם שהם עובדים ישירות מול הגופים המוסדיים שאליהם אנחנו פונים, שהם בעיקר אוניברסיטאות, בתי-ספר תיכוניים ו-ministries of education.

מל פולישוק-בלוך: הכל דרך משרדי החינוך?

רפי מורן: אנחנו מוכרים בשתי צורות.

רפי מורן: אחת, מכירה ישירה לאוניברסיטאות ובתי-ספר.

רפי מורן: השיטה השנייה, פנייה למשרדי החינוך באותן מדינות ומעורבות בפרוייקטים ממשלתיים.

ישראל אשר: מה שאני מציע, כדי שתחושי את זה - הערכות שלהם לאנגלית נמכרות לא רק במשרדי חינוך אלא גם בחנויות.

ישראל אשר: בצרפת כשאת נכנסת לחנות, את רואה את English discovery על המדף.

ישראל אשר: אז תבקשי שישלחו לארץ תוכנית אחת, תשימי את זה במחשב, ותראי איזה תענוג ללמוד אנגלית.

מל פולישוק-בלוך: זה מתאים לילד בגיל 6?

רפי מורן: בחברה שלנו יש תוכנות לכל הגילאים ולכל בתי-הספר, גם לאוניברסיטאות, קורסים מלאים ללימוד אנגלית, כפי שישראל אשר ציין, 1,200 שעות לימוד שזה למעשה לוקח את התלמיד מחטיבת הביניים עד סוף התיכון והאוניברסיטה.

ענת לוי: זה מותאם לבגרות שלנו?

רפי מורן: התוכנה מאושרת על-ידי משרד החינוך.

רפי מורן: יש לנו כמובן תוכנות גם לבתי-ספר פרטיים.

רפי מורן: זוהי סדרת מוצרי האנגלית שלנו, אנחנו מקימים ברחבי העולם מרכזי העשרה ללימוד אנגלית, זה לא רק מוצר, זה מה שאנחנו קוראים ה-language lab, מעבדה לשונית, שבתוך המעבדה הלשונית יש פינות למידה לתלמידים בעזרת המחשב, בהנחיית המורה שמשלב גם המחשב, גם סרטי וידיאו, גם מילונים, גם חומרי קריאה, פעילות אינטראקטיבית בתוך המעבדה הלשונית, כשהקונספט הפדגוגי מאחורי זה הוא מה שדיברתי קודם.

ישראל אשר: הקמנו במוסקבה ביחד 15 מרכזים כאלה על-ידי משרד העבודה של מוסקבה.

ישראל אשר: משרד העבודה של מוסקבה גובה 10 דולר, שזה הרבה כסף, בעבור שעתיים לימוד שם, וזה מצליח בצורה בלתי רגילה.

ישראל אשר: חוץ מזה, רפי, אל תשכח לציין ש"דגם" עד היום משרתת את Edusoft בכמה מדינות.

ישראל אשר: במספר מדינות נמכרה התוכנה של האנגלית כתוכנה לאומית, זאת אומרת national license.

ישראל אשר: אני הייתי מצפה שאחרי שזה פורסם, משרד החינוך תספק את זה לבתי-הספר כי זה היה מעלה בבת אחת את נושא האנגלית.

ישראל אשר: אבל זה לא כך.

רפי מורן: אני רק רוצה בשתי דקות לתת לכם טעימה קצרה על מה אנחנו מדברים.

רפי מורן: זאת התוכנה שלנו על גבי האינטרנט, website כדי ללמוד אנגלית.

רפי מורן: זה דף הבית שלה, בהתחלה הסטודנט יכול לקבל פרטים על המוצר, סיור במוצר, ואז הוא עושה בחינת התאמה לרמה שבה הוא נמצא.

רפי מורן: בהתאם לרמה הוא נכנס לקורסים.

ישראל אשר: זה מה שנקרא בשפה המקצועית Computer Network, שיש אפשרות לעקוב על-ידי המורה ועל-ידי מנהל בית-הספר.

ישראל אשר: אם יש רשת כוללת על-ידי משרד החינוך, אפשר לדעת מה הרמה של ידיעת האנגלית בכל אחד מבתי-הספר.

ישראל אשר: זה הגיע לרמת שכלול כזאת.

רפי מורן: מאחר שזמננו קצר, אני קצת מדלג, אבל זה משהו שחשוב לציין כאן.

רפי מורן: בסך-הכל העסקים שלנו בישראל הם פחות מ-1% מסך-הכל העסקים שלנו בעולם.

רפי מורן: הסיבות הן - אני אגיד במשפט אחד - אין פרוגרמה ממשלתית מכוונת בעיקר בכל הנושא של ההטמעה והכרת הערך של פטנט טכנולוגי מהסוג הזה כדי ליצור אפקטיביות בתוך מערכת החינוך.

ישראל אשר: אם פרופ' רובינשטיין היה נשאר להיות שר החינוך, הוא היה מאמץ את זה.

מל פולישוק-בלוך: הוא שם דגש גדול על אנגלית.

רפי ערבות: אני חושב שהבעיה היא שתקציב משרד החינוך כ-92% ממנו זה משכורות.

רפי ערבות: ברגע שבתקציב מסוים עושים קיצוץ של 2%, אי אפשר לשנות משכורות בפרק זמן של שבוע, ואז נשארים רק 8% שמושקעים בכל מיני השקעות שונות.

מל פולישוק-בלוך: אני לא חושבת שזה כל כך מעט.

רפי ערבות: אלה המספרים עד לפני שנתיים, אני לא יודע מה היה בשנה הקודמת.

רפי מורן: חדירה שלנו לשווקים ברחבי העולם - אנחנו חודרים לשוק האוניברסיטאות בעולם, בעיקר באסיה, חדירה של בין 40% ל-60% באוניברסיטאות בעולם.

רפי מורן: משתמשים בתוכנות העיקריות שלנו, בעיקר לימוד אנגלית.

מל פולישוק-בלוך: מה פירוש חדירה של 40%-60%?

מל פולישוק-בלוך: מתוך מה?

רפי מורן: מסך הכל האוניברסיטאות.

רפי מורן: למשל בקוריאה, היום סדר גודל של בין 60% ל-70% מהאוניברסיטאות בקוריאה משתמשות ב-English discovery כתוכנית העיקרית שלהם.

רפי מורן: ביפאן היום ב-English discovery on line החדירה אמנם יותר מועטה, אבל האוניברסיטה השנייה בחשיבותה ביפאן, האוניברסיטה של אוסקה, השלישית בחשיבותה ביפאן, האוניברסיטה של נגסאקי, משתמשות ב-English discovery.

מל פולישוק-בלוך: איך אתם לא עושים רעש, תקשורתי לפחות, סביב העניין הזה פה בארץ?

ישראל אשר: עשינו, אבל משרד החינוך לא קורא עיתונים.

ישראל אשר: ..

דובר: יש הרי מפקח על לימוד השפה האנגלית.

רפי מורן: בכל כנס אנחנו מציגים, מראים.

רפי מורן: בתאילנד - 60% מהאוניברסיטאות בתאילנד משתמשות ב-English discovery.

ישראל אשר: תציין את ארצות הברית.

רפי מורן: בארצות הברית יש לנו מעורבות עמוקה.

מל פולישוק-בלוך: באלו היקפים מדובר בארצות הברית?

רפי מורן: אנחנו מדברים על סדר גודל של עשרות מיליוני דולרים מכירות בשנה.

מל פולישוק-בלוך: כמה עולה ערכה כזאת?

רפי מורן: באון-ליין מחיר לתלמיד לשנה זה 12 דולר, 60 שקלים.

מל פולישוק-בלוך: אבל יעשו עכשיו ארוחות בחינם לילדים, ואז יפתרו את כל הבעיות.

ישראל אשר: כשזה יצא לשוק עשינו ניסוי בגימנסיה הרצליה.

ישראל אשר: לקחנו שתי כיתות שלמדו אנגלית באמצעות Discovery, שלוש כיתות שלא ניגשו למעבדת אנגלית.

ישראל אשר: עשינו את הניסוי הזה במשך שנת לימודים שלמה, והמסקנה היתה שהיעילות של הלימוד הזה גבוהה ב-40%.

ישראל אשר: זאת אומרת, שהתלמידים קלטו אנגלית ברמה של 40% יותר גבוהה מאלה שלא למדו באמצעות המערכת הזאת.

ישראל אשר: תארי לעצמך איזו אפקטיביות יש לנושא הזה.

ישראל אשר: עשינו המון מאמצים להחדיר את זה כאן כתוכנית של משרד החינוך, וזה לא הצליח.

רפי מורן: יש כאן רשימה חלקית של משרדי חינוך ברחבי העולם שאימצו את התוכנה, לא בגלל יופי העיניים שלנו אלא בגלל מה שישראל אומר - כי בוצעו המחקרים והתוכנה היא אכן אפקטיבית ומגבירה את יעילות הלימוד של השפה.

רפי מורן: למשל, ספרד, קולומביה, פורטוריקו, בוליביה, קוסטריקה, ברזיל, פורטוגל, ויש עוד רשימה ארוכה של משרדי חינוך שהתקשרו איתנו ועשינו שם פרוייקטים.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

ישראל אשר: אנגלית היא בין השפות המדוברות ביותר בעולם, והשוק הוא בלתי נדלה.

רפי ערבות: החינוך במדינת ישראל ירד ברמתו מלפני עשרים שנה.

רפי ערבות: אם בזמנו היו באים מחוץ לארץ כדי לראות דוגמאות במדינת ישראל בכמה תחומים של מדע, היום הרמה מאוד נמוכה יחסית לעולם.

רפי ערבות: לתקן דבר כזה זה עניין של דור.

רפי ערבות: זה לא שממשלה תתחלף ושר חינוך יעשה משהו.

רפי ערבות: זה נזק שלוקח לפחות עשר שנים לתקן אותו.

ישראל אשר: כשמגיעות הנה משלחות - כמה שהן באות - אני מראה להן מה שאנחנו עושים והם רוצים גם איך משתמשים בזה בבית-ספר.

ישראל אשר: אני מוכרח להגיד לך שאני מתבייש להביא אותם לבתי-ספר.

ישראל אשר: לבתי-הספר יש ציוד מיושן שלא חודש מי יודע כמה זמן, זה ממש קטסטרופה.

ישראל אשר: תשמעי את הבכי, הרי היו אצלך אורט ועמל וסיפרו מה רמת התקציבים שהם מקבלים.

דב ברוקר: אני אציג לכם את הפתרונות של החברה שלנו.

דב ברוקר: מתוך ארבע חברות, שלוש חברות נמצאות בבניין הזה ממש.

ישראל אשר: יש שטחים לעוד כמה חברות.

דב ברוקר: אני אעשה את זה בקיצור כי אתם ממהרים.

דב ברוקר: פורייה מערכות היא חברה שנולדה לפני שבע שנים, מ-1996 אנחנו מוכרים מערכות שמטרתן לאפשר לימוד מדעים בצורה הרבה יותר פשוטה, מערכות שיושבות במעבדת מדעים.

דב ברוקר: הן מאפשרות להחליף את הניסוי הידני שהיינו עושים פעם עם נייר מילימטרי למערכות שאוספות נתונים באופן אוטומטי ומנתחות אותם.

דב ברוקר: אנחנו כשלושים איש עם משרדים בארץ, זה המשרד הראשי, ועוד שלושה משרדים בארצות הברית.

דב ברוקר: אנחנו מוכרים כרגע ביותר מ-40 מדינות.

דב ברוקר: אנחנו דווקא מוכרים בסביבות 7% מהמוצרים שלנו בישראל, זה חובה לבגרות בכימיה ופיזיקה.

דב ברוקר: בפיזיקה זה כבר שנים, בכימיה זה משהו חדש.

דב ברוקר: הרעיון המרכזי הוא לתת פתרון ללימוד מדעים בארץ, שדרך אגב הולך ומצומצם, לא נמצא בעלייה.

דב ברוקר: אני לא יודע אם הוא בירידה, אבל הוא לא נמצא בעלייה בניגוד למקומות אחרים בעולם.

דב ברוקר: מוצר שלנו למעבדה הוא כמו מחשבון למתימטיקה.

דב ברוקר: המטרה היא לשבת במעבדה ובכל ניסוי מדעי - מדידת טמפרטורה, מרחק, חומצות - כל הדברים האלה שהיו עושים פעם עם הנייר המילימטרי, לעשות עם המוצרים שלנו.

ישראל אשר: אם את זוכרת, היו פעם מעבדות לפיזיקה וכימיה סופר יקרות.

ישראל אשר: פה באה המצאה שאוספת את הנתונים של הניסוי, מאחסנת אותם בפנים ומעבירה אותם למחשב.

ישראל אשר: זאת היתה מהפכה שלמה, בצורה כזאת אפשר לעשות ניסויים הרבה יותר משוכללים ובעשירית הכסף.

ישראל אשר: מכאן התחילה המהפכה.

ישראל אשר: היום אפשר לקנות מעבדה לכימיה ולפיזיקה בעשירית המחיר מאשר פעם ולעשות איתה פי שניים.

דב ברוקר: הרעיון הוא באמת ביצוע מחקרים.

דב ברוקר: במיוחד בעיקר בארצות הברית חושבים שהבנה מדעית כרוכה בעשייה מדעית.

דב ברוקר: מה שאתה שומע, אתה שוכח.

דב ברוקר: מה שאתה רואה, אתה זוכר.

דב ברוקר: מה שאתה עושה, אתה מבין.

דב ברוקר: היום משרדי חינוך בכל העולם, ברגע שהם מקבלים תקציב לטכנולוגיה מהבנק העולמי, מהבנק האירופי - אנחנו עושים הרבה מאוד מחקרים עם הבנק הלאומי - הם מציידים בתי ספר במחשבים ובמערכות כאלה, דברים שמאפשרים לעשות עבודה מדעית, התנסות עצמית בצורה ממוחשבת ולא מייגעת.

דב ברוקר: זה למעשה מה שאנחנו עושים.

דב ברוקר: הבאתי רק דוגמא קטנה - זאת מערכת שלנו, זה אוגר נתונים קטן שבפנים יש לו חיישנית, הוא נמכר לבתי ספר יסודיים בכל העולם, סדר גודל של עשרות אלפי יחידות בעולם.

דב ברוקר: בארץ מכרנו מהמוצר הזה אפס, אין דרישה בבית ספר יסודי בכלל לעיסוק מדעי.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.