ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 33, 2003-11-18 13:00

חברי הוועדה: ג'מאל זחאלקה אופיר פינס-פז מוזמנים: ברכה רגר - עוזרת המדען הראשי, משרד הבריאות עפרה חבקין - רופאת מחוז המרכז ויו"ר הוועדה למזון חדיש, משרד הבריאות ידידיה גפני - מנהל המחלקה לביוטכנולוגיה, מינהל המחקר החקלאי, מכון וולקני, משרד החקלאות אריה מעוז - מזכיר ועדת צמחים מהונדסים, משרד החקלאות מרים פרוינד - סגנית מנהל, הגנת הצומח, משרד החקלאות אמה טברובסקי - שירותים להגנת הצומח, משרד החקלאות יאיר שרן - סגן מנהל מינהל סחר חוץ, משרד התמ"ת עודד ארבל - משרד התמ"ת חאסם מסאלחה - ראש תחום חקלאות ואיכות סביבה, משרד המדע והטכנולוגיה צבי גולדשטיין - מנהל איגוד תעשיות המזון, התאחדות התעשיינים משה נשר - טכנולוג מזון, איגוד תעשיות מזון, התאחדות התעשיינים פזית אטלס רבינה - כתבת עיתון "מקור ראשון" תמרה טראובמן - כתבת עיתון "הארץ" אנדרז אטינגר - מרכז לחשיבה ומנהיגות סביבתית אבי לוי - יו"ר ארגון פעולה ירוקה

קצרנית: מזון בהנדסה גנטית

מל פולישוק-בלוך: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

מל פולישוק-בלוך: שלום לכולם, לנוכחים פה בחדר וגם לצופים בבית.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו תמיד נהנים לדבר גם אל הצופים בבית, משום שחשוב לנו שיכירו מקרוב את הפעילות של ועדת המדע והטכנולוגיה בכנסת.

מל פולישוק-בלוך: היום אנחנו עוסקים בנושא שהוא באמת מעניינו של כל אחד ואחת מאתנו בבית וגם פה, בכנסת כמובן, וזה האוכל שאנחנו אוכלים.

מל פולישוק-בלוך: לצערנו, הפרגון לעסוק בנושא נוצר בגלל הטרגדיה שהיתה לנו לפני מספר ימים, טרגדיית "רמדיה", שהעלתה את המודעות של הציבור כולו לנושא המזון שאנחנו אוכלים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מקבלים לצלחת עגבנייה.

מל פולישוק-בלוך: חשבנו שזו עגבנייה, ואולי יש בה משהו אחר.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נותנים אוכל לתינוק ואומרים לנו מה יש בו, ופתאום, יש בו משהו אחר.

מל פולישוק-בלוך: ראינו בצורה הכי טרגית שאפשר, אילו השלכות יש למזון שאנחנו אוכלים על הבריאות שלנו, עד כדי המצב החמור ביותר, ששני תינוקות מתו מהאוכל שהם אכלו ועוד כמה פגועים ואיננו יודעים עדין באיזו רמה הם פגועים.

מל פולישוק-בלוך: נכון ש"רמדיה" זה לא בדיוק אוכל מהונדס, כפי שאני מבינה.

מל פולישוק-בלוך: אפשר אולי להגדיר את זה כאוכל תעשייתי - -

אריה מעוז: זה מזון מעובד.

מל פולישוק-בלוך: מיד אתן לך גם להתבטא.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים היום על אוכל מהונדס.

אריה מעוז: אין דבר כזה.

מל פולישוק-בלוך: אתה מיד תגיד מה שיש לך לומר.

מל פולישוק-בלוך: לכן אנחנו מתכנסים פה, כדי ללמוד מהמומחים, כי אנחנו פה לא יודעים הכל.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יודעים מעט מאוד ולכן אנחנו מזמינים את המומחים מן השורה הראשונה שיש במדינת ישראל, כדי לשמוע מהם.

מל פולישוק-בלוך: מעבר לכך, לאחר שנלמד ונענה על השאלות האם אנחנו יודעים מה אנחנו אוכלים, האם הציבור יודע מה הוא מכניס לפה, האם מיידעים אותנו מה שאנחנו אוכלים.

מל פולישוק-בלוך: האם אלה שאחראים על כך שצריכים ליידע אותנו מה אנחנו אוכלים עושים זאת?

מל פולישוק-בלוך: האם מסמנים את המוצר כראוי?

מל פולישוק-בלוך: האם יש מי שבודק, שמה שאכן מסומן הוא אכן מה שאנחנו מקבלים?

מל פולישוק-בלוך: האם יש מחקרים על ההשלכות של מה שאנחנו אוכלים?

מל פולישוק-בלוך: האם יש מחקרים שמלמדים אותנו מה ההשלכות של אכילת אוכל מסוג זה?

מל פולישוק-בלוך: כמובן, אנחנו פה, בכנסת, רוצים גם לדעת האם יש תקנות שמחייבות בצורה כזאת או אחרת את היצרנים, המגדלים ואת הרשויות האחרות.

מל פולישוק-בלוך: כל הנושאים האלה, באנו היום לעסוק בהם, כדי לראות אם יש פרצה, אם יש בעיה.

מל פולישוק-בלוך: ..

מל פולישוק-בלוך: הבעיה קיימת, זה ברור, אבל לראות איך אנחנו מטפלים בבעיה.

מל פולישוק-בלוך: אני אצטט לכם מהדברים שקראתי הבוקר בעיתון: "מנכ"ל ארגון הבריאות העולמי, דוקטור לי גון-הוק אומר: לא העלינו על דעתנו אפשרות כזאת ועוד בגרמניה, המקום שאמור להיות הכי מסודר, הכי תקני שבעולם.

מל פולישוק-בלוך: עד כה, הוא אומר, החשש היה מתוספת חומרים למזון שיגרמו להרעלת מזון.

מל פולישוק-בלוך: לא חשבנו על אפשרות הוצאת מרכיב חיוני מהמזון".

מל פולישוק-בלוך: שוב, אני אומרת שאני עושה את האבחנה בין סוגים שונים של אוכל ואני מזכירה לנו, שאנחנו עוסקים בהנדסת מזון ואתם תעירו את עינינו על כך שיש הבדלים.

מל פולישוק-בלוך: עדין, הבעיה היא בעיה.

מל פולישוק-בלוך: אותו מנכ"ל ארגון הבריאות העולמי מדבר על כך שהאירוע הטראגי שקרה בישראל, מלמד שקיימת פרצה באופן הפיקוח על מזון לתינוקות בעולם.

מל פולישוק-בלוך: מכאן, אני משליכה שאם יש בעיה עם מזון לתינוקות, שזה אחד הדברים שמחמירים בו, כנראה שהפרצה קיימת גם בדברים אחרים ויש לסגור פרצה זו לאלתר.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מדברת כרגע על סכנת טרור ועל כל מיני מחשבות רעות.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לכוון את הדוברים פה, לנושא הישיבה: יש אוכל מהונדס, נבין באופן מוגדר מה הוא אומר ומה עושה לנו אותו אוכל מהונדס.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להדגיש דבר אחד נוסף:

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יושבים פה תחת כובע של ועדת מדע וטכנולוגיה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו פה, בוועדת המדע והטכנולוגיה, בהחלט בעד שיפורים טכנולוגיים מכל סוג שהוא.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו בעד חידושים מדעיים, שלא יהיו אי-הבנות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו בעד שימוש במדע וטכנולוגיה לצרכים היום-יומיים שלנו, בהחלט כן.

מל פולישוק-בלוך: יחד עם זאת, אנחנו צריכים להקפיד שהשימוש יהיה מושכל, שיהיה בדוק, שיהיה בחשיבה שלפני מעשה ולא בדיקה שלאחר מעשה, כפי שדיברתי קודם וחובתנו כאן, בכנסת, לתקן את התקנות או לחוקק את החוקים, כדי שנוכל להגיד לעם ישראל וליושבים פה, שאנחנו עשינו הכל כדי שאסונות לא יקרו.

מל פולישוק-בלוך: כדי שמה שאתם אוכלים, תהיו בטוחים שזה טוב לבריאות שלכם.

מל פולישוק-בלוך: אני פותחת את הדיון, בבקשה פרופסור ידידיה גפני, מנהל המחלקה לביו-טכנולוגיה במינהל המחקר החקלאי במכון הוולקני.

מל פולישוק-בלוך: אתה תיתן לנו מצגת קצרה על הנדסה גנטית בצמחים.

מל פולישוק-בלוך: אחר כך תדבר דוקטור עפרה חבקין, רופאת מחוז המרכז ויושבת ראש הוועדה למזון חדיש במשרד הבריאות ואחר כך הדיון יהיה פתוח לכל הדוברים פה, כולל אדוני.

מל פולישוק-בלוך: בבקשה.

ידידיה גפני: צהרים טובים לכם.

ידידיה גפני: גברתי היושבת ראש, חברי הכנסת, אני מודה לכם על ההזדמנות הזאת.

ידידיה גפני: אני חושב שכולנו, בלי יוצא מן הכלל, בדעות שלנו לגבי הנושא צריכים להיות מרוצים שאנחנו חיים במדינה שלכנסת שלה יש ועדה שנקראת ועדה לטכנולוגיה ולמדע.

ידידיה גפני: אני לא בטוח, שבכל פרלמנט בעולם יש דבר כזה.

ידידיה גפני: אני רוצה להביא בפניכם מאוד בקצרה, את הנושא של הנדסה גנטית בצמחים ואני מסכים עם דוקטור מעוז, שאולי מטבע הלשון הזה, הנדסה גנטית, הוא לא מוצלח, אבל הוא הוטבע והוא קיים ואנחנו חיים אתו ויש לנו הרבה השגות עליו ואנחנו בעצם רוצים להבין במה מדובר.

ידידיה גפני: מה זה בכלל הנדסה גנטית?

ידידיה גפני: בדקה וחצי, זה בעצם היכולות שלנו להעביר תכונות תורשתיות כחומר כימי גם מחוץ למין.

ידידיה גפני: עד עידן ההנדסה הגנטית, העברה של תכונות נעשתה בתוך המין.

ידידיה גפני: לקחנו ועשינו הכלאות בתוך המין.

ידידיה גפני: לא יכולים היינו לפרוץ את המחסומים הבין-מיניים.

ידידיה גפני: הנדסה גנטית מאפשרת לי לקחת היום חומר תורשתי או DNA, גן מסוים, להוציא אותו מהמקור שלו ולשלב אותו במקור אחר.

ידידיה גפני: זוהי ההנדסה הגנטית.

ידידיה גפני: במינהל המחקר החקלאי, שנקרא בשם הפופולרי מאוד: מכון וולקני, כמו במוסדות אחרים בארץ ובעולם, עושים גם צמחים מהונדסים גנטית.

ידידיה גפני: הצד שלי היום הוא להביא בפניכם את האינפורמציה, מה עושים שם בכלל.

ידידיה גפני: איך עושים צמח מהונדס גנטית?

ידידיה גפני: אז הנה, לדוגמה, יש לנו פה מצד שמאל איזה שהוא מקור לאינפורמציה גנטית ובמקרה הזה זה חיידק.

ידידיה גפני: אני רוצה להוציא מתוכו את הגן שמעניין אותי להעביר אותו לצמחים.

ידידיה גפני: יש סיפור כזה והוא מכסה היום מאות מיליונים של דונמים בעולם.

ידידיה גפני: ואז, אני מוציא את ה-DNA מהחיידק ואני מבודד את הגן שמעניין אותי ואני לומד אותו על מבנהו הכימי המדויק.

ידידיה גפני: אני יודע בדיוק מה יש לי ביד, בניגוד להכלאות קלאסיות ואז אני מעביר אותו לצמחים.

ידידיה גפני: יותר בפירוט, איך אני עושה צמח מהונדס גנטית?

ידידיה גפני: בצמחים, בניגוד לבעלי חיים, יש לי יכולת פנטסטית לרגנרציה.

ידידיה גפני: ליצירה מחדש של צמח מתא בודד אחד.

ידידיה גפני: זה היופי של עולם הצמחים ולכן עברתי לשם, עסקתי גם במחקר המוח.

ידידיה גפני: היופי הוא, שאתה לוקח תא בודד ואתה יכול להחדיר לתוכו DNA ואחר כך להפוך אותו לצמח שלם.

ידידיה גפני: הדבר הזה נראה בשקופית הזאת, אתם רואים את התאים הבודדים מצד ימין, באמצע ציירתי DNA ומצד שמאל אתם רואים את אחת מהטכנולוגיות.

ידידיה גפני: יש הרבה, היא פשוט ויזואלית ובה אנחנו מחדירים מיקרו-פיפטה דקה מאוד מזכוכית לתוך התא ומעבירים את ה-DNA פנימה.

ידידיה גפני: ה-DNA אמור להשתלב בתוך ה-DNA של הצמח ואז את התאים אני מרבה במצעי מזון, כמובן במצעי מזון סינטטי.

ידידיה גפני: כל התהליך נעשה בתנאים סטריליים, על גבי אגר, שמכיל הורמונים שגורמים לחלוקות תאים.

ידידיה גפני: כלומר, כל התאים שיווצרו, מקורם בתא המקורי שקיבל את ה-DNA, כלומר: כולם מכילים עכשיו את ה-DNA.

מל פולישוק-בלוך: אבל זה לא אותו ה-DNA.

מל פולישוק-בלוך: זה משהו מורכב.

ידידיה גפני: אותו ה-DNA שהחדרתי נמצא עכשיו בכל תא ותא בתרבית התאים, משום שהם העתק מלא של התא המקורי שהנדסתי או שיניתי בצורה של החדרת DNA לתוכו או גן לתוכו.

ידידיה גפני: כל התאים שיווצרו מהתא המקורי הם בעצם גוש תאים אמורפי, ללא שום התמיינות עדין, שמכיל את ה-DNA הזר.

ידידיה גפני: ואז, אני בא ובתנאים האלה משרה במצע המזון התחלה של רגנרציה, של יצירת צמח שלם באמצעות הורמונים צמחיים במצע.

ידידיה גפני: והנה לפניכם, אתם רואים צמחים שמתחילים לעלות מתוך המצע, כאשר הצמחים האלה כולם מכילים בכל תא ותא מתאיהם את ה-DNA הזר שהכנסתי.

ידידיה גפני: אז אני יכול לבודד אותם.

ידידיה גפני: שימו לב, שזה הכל בתנאים מעבדתיים, סטריליים וסגורים ואני מעביר אותם למצעי מזון שגורמים להשרשה.

ידידיה גפני: המשחק פה הוא במצעי המזון, במדיום הנראה בתחתית הכלי, שמכיל בעצם את ההורמונים השונים ואז הם מתחילים להשריש.

ידידיה גפני: והנה, יש צמח שהוא צמח מהונדס גנטית.

מל פולישוק-בלוך: סליחה, למצע המזון אין השפעות על מה שמיוצר?

ידידיה גפני: מצע המזון תומך בצמיחה כמו שהאדמה בקרקע תומכת בצמיחה.

ידידיה גפני: אני מחקה את זה לתנאי המעבדה.

ידידיה גפני: אבל בעצם, זה לא אמור לתת שום דבר שונה ממה שנותן הטבע לצמח הזה.

ידידיה גפני: אני מחקה את זה לתנאים סינטטיים, שיהיה לי נוח יותר לעבוד ושלא יהיו לי אוכלוסיות של חיידקים ופטריות, שעלולים להרוג לי את הצמח.

ג'מאל זחאלקה: זה לא בדיוק הטבע.

ידידיה גפני: ובכן, זה חיקוי שלו.

ידידיה גפני: ואז, אני יכול להוציא את זה לעציץ.

ידידיה גפני: והנה, הצמח הזה עובר עכשיו לעציץ ותעשייה של propagation, של ריבוי מהיר של צמחים, שקיימת אתנו כבר שנים ארוכות מאוד, עוד לפני עידן ההנדסה הגנטית.

ידידיה גפני: יש תעשיות שלמות, כולל פה בארץ, יש קיבוצים שמתפרנסים מריבוי מהיר של צמחים וזו טכנולוגיה שקיימת בעולם כולו ומשרתת אותנו כבר הרבה מאוד שנים לייצור של צמחי חקלאות.

ידידיה גפני: ברגע שהוצאתי אותו החוצה, הוא עציץ לכל דבר והוא יכול גם להגיע לשדה ואז, מתא בודד שלתוכו החדרתי DNA, אני יכול להגיע למצב של TOBACCO FIELDS FOR EVER.

ידידיה גפני: והנה, אתם רואים לפניכם שדה, שהתחיל מתא בודד שהחדרתי לתוכו גן.

ידידיה גפני: עכשיו, למה אני בכלל רוצה לעשות את זה?

ידידיה גפני: מה נותנת לי ההנדסה הגנטית בצמחים, שאין לי בהכלאות קלאסיות בין צמחים באותו המין?

ידידיה גפני: ובכן, יש הרבה אפשרויות שההכלאות הקלאסיות לא תיתנה לי מענה.

ידידיה גפני: למשל, עמידות לעשבים רעים.

ידידיה גפני: מה שאתם רואים פה זה אסון.

ידידיה גפני: אתם רואים פה אסון בערבה, משום שכאן חקלאים השקיעו את מיטב כספם לקבל שדה גזר ומה שאתם רואים פה זה לא גזר, זה עלקת.

ידידיה גפני: כל השדה כולו ירד לטמיון, משום שהעלקת, שהוא עשב רע, נובט על הגזר ובעצם משמיד את הגידול ומשאיר גם זרעים לעונה הבאה.

ידידיה גפני: אם יבוא החקלאי בשנה הבאה לנסות לגדל את הגזר, הוא לא יוכל, משום שהקרקע רוויה בזרעים של העלקת.

ידידיה גפני: יאמר המטפח הקלאסי, בא ננסה לעשות השבחה.

ידידיה גפני: נעשה הכלאות ונעביר עמידות כזאת ממישהו אחר שיש לו אותה.

ידידיה גפני: ומה אם אין לו אותה?

ידידיה גפני: כלומר, אף אחד מקרובי הגזר איננו מכיל עמידות כזאת?

ידידיה גפני: לכן, אין לי דרך בהכלאה קלאסית להעביר עמידות כזאת.

ידידיה גפני: ואז, אני נכנס לעידן חדש הוא עידן ההנדסה הגנטית.

ידידיה גפני: אני אומר, שאם יש לי גן בגידול שאיננו גזר, בגידול שהוא לחלוטין לא עובר הכלאות עם גזר אבל הוא נותן לי את האפשרות להקנות לגזר עמידות, אולי אז אני אקנה לגזר עמידות ובצורה כזאת בעצם אמנע את העלקת, משום שאפגע בה ולא אפגע בגזר ותהיה לי פרנסה מהקרקע הזאת, שגם כך אינה קלה.

ידידיה גפני: חקלאות זו לא פרנסה פשוטה.

ידידיה גפני: דוגמה אחרת זה וירוסים: צמחים סובלים מוירוסים.

ידידיה גפני: כן, גם צמחים חולים ויש להם דוקטורים שקוראים להם פיטו-פתולוגים.

ידידיה גפני: אל תזלזלו, כי בסופו של דבר אנחנו מדברים על המזון והוא לא בא מהסופר, הוא בא מהשדה.

ידידיה גפני: כאן אתם רואים למעלה מטע בריא ולמטה מטע חולה.

ידידיה גפני: המטע הזה הוא מטע פאפאיה אבוד.

ידידיה גפני: יש היום טכנולוגיות שעובדות יוצא מן הכלל, להעמיד צמחים עמידים כנגד וירוסים באמצעות הנדסה גנטית.

ידידיה גפני: זה עובד.

ידידיה גפני: בהוואי, באיים של ארצות הברית בפסיפיק, תעשיית הפאפאיה ניצלה מאובדן מחולט כתוצאה מהנדסה גנטית.

ידידיה גפני: היום הם מייצרים פאפאיה בכמויות סבירות מחדש, לאחר ירידה משמעותית ביכולת הייצור שלהם.

ידידיה גפני: חרקים – מי לא מכיר את זה?

ידידיה גפני: אתם ודאי יודעים שחרקים הם נזק קשה מאוד לחקלאות.

ידידיה גפני: אנחנו יודעים איך לפתור בעיה של חרקים, ומה אנחנו עושים?

ידידיה גפני: אנחנו מרססים.

ידידיה גפני: אנחנו מרססים בקוטלי חרקים מאוד לא סימפטיים, כי זה אורגנו-פוספטים.

ידידיה גפני: אלה הם חומרים לא סימפטיים לנו, אין לנו ברירה בחברה מתועשת אלא לעשות זאת.

ידידיה גפני: אנחנו מרססים את השדות שלנו בחומרים שאנחנו לא רוצים שיגיעו למזון שלנו, שלא יגיעו למקורות המים שלנו, שלא יגיעו לקרקע שלנו.

ידידיה גפני: אבל איזה פתרון יש לנו?

ידידיה גפני: הרי אנחנו לא יכולים להגיד לילדים לא ללכת לבית הספר ולעבוד כל היום בהוצאת החרקים מתוך הצמחים.

ידידיה גפני: אז מה אנחנו כן עושים בחברה המודרנית?

ידידיה גפני: אנחנו מהנדסים גנטית צמחים, כך שהם יהיו עמידים כנגד חרקים.

ידידיה גפני: בעולם היום יש למעלה מ-600 מיליון דונם צמחים עמידים נגד חרקים - -

מל פולישוק-בלוך: מה זה עמידים נגד חרקים?

ידידיה גפני: כלומר, שהחרק עולה על הצמח, מנסה לנגוס בו, הוא נותן נגיסה קלה מאוד ובעצם משותקת מערכת העיכול שלו והוא מת מרעב.

מל פולישוק-בלוך: ההשפעה הזו על החרק לא יכולה להיות גם עלינו?

ידידיה גפני: לא, משום שאנחנו עושים שימוש עוד לפני עידן ההנדסה הגנטית, בחיידקים שהם המקור לגן.

ידידיה גפני: הגן שהוחדר לצמחים מקורו בחיידקים ואותם החיידקים משמשים אותנו כבר משנות ה-60 וה-50 והם ידידותיים לסביבה מהטעם הפשוט: אותו חומר שפועל נגד החרקים, בהיות החרקים שונים מאתנו מרחק אבולוציוני גדול, פועל בחרקים ואיננו פועל ביונקים, לאו דווקא בנו.

ידידיה גפני: אפילו ביונקים אנחנו לא רוצים פגיעה.

ידידיה גפני: הרי חבל לי גם על חיות המשק שלי.

ידידיה גפני: הוא לא עובד במערכות של יונקים בשום פנים ואופן וארחיב על כך בהזדמנות.

ידידיה גפני: ה-ballgard הוא ללא ספק אחת ההצלחות הגדולות של ההנדסה הגנטית.

ידידיה גפני: ballgard זה שם מסחרי למוצר של כותנה מהונדסת גנטית, שכאמור גדל היום בארגנטינה וגם בארצות הברית והוא בעצם מכסה את רוב שדות הכותנה היום ומעניק לחקלאים יתרון גדול מאוד, בכך שהם לא צריכים לקנות את הכימיקלים האלה.

ידידיה גפני: קוטלי חרקים עולים כסף.

ידידיה גפני: כמו כן, הם לא צריכים לרסס את הכמויות שריססו בעבר.

ידידיה גפני: הם מרססים, אני לא רוצה להשלות אתכם.

ידידיה גפני: לא פתרנו את הבעיה עד כדי כך שאפשר בלי ריסוס, אבל רמות הריסוס ירדו מאוד.

ידידיה גפני: הארכת חיי הצמח – נראות פה שתי ציפורנים תוצרת הארץ.

ידידיה גפני: הציפורן מצד שמאל היא ציפורן מהונדסת גנטית.

ידידיה גפני: האריכו את חיי האגרטל שלה.

ידידיה גפני: הציפורן מצד ימין והציפורן מצד שמאל, שתיהן נקטפו באותו יום, אבל משום העובדה שהוחדר גן לציפורן מצד שמאל, חיי המדף שלה הוארכו.

ידידיה גפני: ניתן לעשות זאת גם על המוצרים שמגיעים למדף שלנו, אם זה עגבניות, פלפלים או מלפפונים, או כל מוצר אחר שאורך חיי המדף חשוב לנו.

ידידיה גפני: ניתן לעשות זאת.

ידידיה גפני: זה יפתור את הבעיה שאנחנו כל הזמן מתלוננים עליה, שטעמן של העגבניות שלנו פלסטי, משום שאנחנו קוטפים אותן לא בשלות כדי להגיע איתן לסופרמרקט בזמן, במראה היפה, אבל חומרי התשמורת לא מתפרקים ולכן טעמן לא טוב.

ידידיה גפני: אם נשתמש בטכנולוגיה הזאת של חיי מדף מוארכים על ידי הנדסה גנטית, ההבשלה תעשה על הצמח, הטעם יישמר וההתרככות לא תחול מהר.

ידידיה גפני: מה עוד אנחנו יכולים לבקש?

ידידיה גפני: הנה נכנסת עכשיו הנדסה גנטית ומשתמשת בצמח כביו-ריאקטור, לא רק למוצרים החקלאיים הידועים והקלאסיים אלא גם ככלי לייצר בו חלבונים זרים לחלוטין, שבכלל לא חשובים בחקלאות, אבל הם זולים כי אני מייצר אותם בתנאי שדה במחירים זולים.

ידידיה גפני: כתוצאה מעבודת מחקר יפהפייה של לוי ב"סטנפורד", חברה אמריקאית יצרה צמחים שמייצרים וקסינות נגד סרטן.

ידידיה גפני: מי מכם שמעוניין במאמר עצמו, יש לי אותו, הוא מופיע בעיתון מאוד מכובד.

ידידיה גפני: במאמר הם מתארים בדיוק איך הם עשו את זה.

ידידיה גפני: הם יצרו לא סתם צמחים, הם לקחו צמחי טבק והנדסו אותם גנטית לייצר נוגדן נגד מחלת לימפומה מסוימת והם מייצרים חיסון נגד לימפומה בתוך צמחים מהונדסים גנטית.

ידידיה גפני: ויטמינים – הראש שלנו בויטמינים בשבועיים האחרונים ולא בכדי.

ידידיה גפני: אתם יודעים בדיוק מדוע.

ידידיה גפני: ויטמינים יש הרבה.

ידידיה גפני: אנחנו דיברנו על B1 השבוע, אבל למשל קרוטן, אותו ויטמין שנמצא בגזר, הוא חומר חיוני כפרו-ויטמין A.

ידידיה גפני: מדוע?

ידידיה גפני: משום שויטמין A נחוץ לנו לראייה.

ידידיה גפני: הוא נחוץ גם לדברים נוספים, אבל ראייה זה המקום שבו כולנו יודעים שצריך ויטמין A ויש 2.5 מיליארד יושבי פלנטה זו, שאוכלים כמזון רק אורז או בעיקר אורז לבן.

ידידיה גפני: הוא איננו מכיל קרוטן.

ידידיה גפני: בעולם, יש כ-250,000 ילדים, שמתעוורים כל שנה רק משום העובדה הפשוטה, שהם לא מקבלים בטא-קרוטן במזון שלהם.

ידידיה גפני: 250,000 ילדים מתעוורים כל שנה.

ידידיה גפני: יצא חוקר שוויצרי מאוד מכובד וידיד טוב של הקהילה הישראלית, אינגו פוטריקוס ברעיון להנדס גנטית אורז, כך שהוא ייצר בטא-קרוטן.

ידידיה גפני: הוא החדיר לאורז 3 גנים בסך הכל, כי חסרים 3 אנזימים במסלול הביו-סינטטי של בטא-קרוטן.

ידידיה גפני: הוא יצר את האורז הזהוב.

ידידיה גפני: האורז הזהוב הוא למעשה אורז שמייצר בטא-קרוטן.

ידידיה גפני: הדבר הזה השנה החל להינתן חינם לתושבי הפיליפינים, כדי להתחיל ולבדוק איך הציבור מגיב לאורז הזהוב.

ידידיה גפני: יש כמובן שאלות תרבותיות, אולי הם לא יירצו את זה, אני מסכים, אפשר לדבר על זה, אבל הרעיון מראה לכם את הכוח העצום שיש היום להנדסה הגנטית.

ידידיה גפני: אפשר גם להעלות את רמת ויטמין E, אומר דה לה-פנה, לא רק אפשר, עשיתי זאת.

ידידיה גפני: הוא מעלה את רמת הויטמין E בתוך העגבניות.

ידידיה גפני: אבל אם ויטמין אז למה לא ויטמין B1, שהיה כוכב התקשורת שלנו עד לא מזמן?

ידידיה גפני: תיאמין, שעליו דיברנו כל השבוע שעבר?

ידידיה גפני: מקורו בסויה.

ידידיה גפני: מה שאתם רואים פה זה פולי סויה.

ידידיה גפני: אפשר לעשות פולי סויה בעלי רמות ויטמין B1 מטבען.

ידידיה גפני: כרגע, אין מספיק בסויה.

ידידיה גפני: יש, אבל לא מספיק.

ידידיה גפני: ניתן להגביר את רמת ה-B1 בצמח.

ידידיה גפני: אני אגיע לזה מיד.

ידידיה גפני: אני רוצה לומר מילה על ליקופן.

ידידיה גפני: ליקופן נותן לעגבנייה את הצבע האדום והיפה שלה.

ידידיה גפני: הוא חומר אנטי-אוקסידנטי.

ידידיה גפני: הוא חומר שנחשב כחומר חשוב בהגנה על ה-DNA שלנו.

ידידיה גפני: הגנה על ה-DNA שלנו, פירושה מניעת מחלות סרטן לאורך השנים.

ידידיה גפני: עשו מחקר בארצות הברית על ליקופן ומצאו שליקופן מונע את סרטן הפרוסטטה.

ידידיה גפני: פה יש לנו היום ידיעה מוצקה, לא בדברים אחרים.

ידידיה גפני: המחלקה שלי, אני מנהל המחלקה לגנטיקה במכון וולקני, יש בה קבוצת מחקר שהפרוייקט שלהם הוא העלאת רמת ליקופן בעגבניות.

ידידיה גפני: לקבל רמות ליקופן יותר גבוהות.

ידידיה גפני: לפני סיום, אומר לכם שיש דבר אחד שאנחנו צריכים לקחת אתנו כל הזמן בראש, כי אנחנו מפונקים.

ידידיה גפני: אנחנו מפונקים כי אנחנו נכנסים לסופר ורואים שפע של מזון, מצד לצד ולוקחים את זה כמובן מאליו.

ידידיה גפני: אני מציע לכל אחד לחזור לספר בראשית ולקרוא: "הנה שבע שנים באות שובע גדול בכל ארץ מצריים, וקמו שבע שני רעב אחריהן ונשכח כל השובע".

ידידיה גפני: רבותיי, אנחנו נמצאים בכדור ארץ שמתחמם.

ידידיה גפני: פעם זה היה נחלתם של המדענים להגיד את זה, היום אתם יודעים את זה.

ידידיה גפני: ההתחממות הזו אומרת מדבור, וההתחממות לבד גורמת לאובדן יכולת גידול בהרבה מאוד שדות.

ידידיה גפני: תוסיף לזה עיור, אורבניזציה, תוסיף לזה גידול משמעותי באוכלוסין, תוסיף לזה צמצום הכוח שעוסק בחקלאות, תבין שאתה חייב כל הזמן לפתח כלים לעשות לפחות כמו שעשית עד עכשיו, על הרבה פחות קרקע עם הרבה פחות אנשים.

ידידיה גפני: אני מרגיש, שגם זו משימה שמוטלת עלינו, מי שיכול להכניס טכנולוגיות חדשות לייצור מזון טוב יותר, בכמויות גדולות יותר.

ידידיה גפני: אני רוצה להתייחס לעניין "רמדיה" ולהגיד דבר, שלצערי קרתה טרגדיה.

ידידיה גפני: אבל, יש כאן משהו אירוני, דווקא בשיחה על מזון מהונדס גנטית: תסתכלו על הפחית הזאת, שאין בית שלא ראה אותה השבוע בטלוויזיה.

ידידיה גפני: בואו נגדיל טיפה את הפינה השמאלית ונראה שכתוב שם: ללא הנדסה גנטית.

ידידיה גפני: כלומר, המוצר הזה הוא בטוח רבותיי, אין בו הנדסה גנטית.

ידידיה גפני: המוצר הזה איננו בטוח בכלל.

ידידיה גפני: ייתרה מזאת, אם הוא היה נעשה מסויה שיש בה ויטמין B1 כתוצאה מהנדסה גנטית, זה לא היה קורה.

ידידיה גפני: יכול אולי להיות שבדור הבא, ואני לא אגמור את המשפט, אתם מבינים בדיוק למה אני מתכוון.

ידידיה גפני: אני מודה לכם מאוד על תשומת הלב.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: זה באמת היה מרתק.

מל פולישוק-בלוך: אגב, אנחנו מחזיקים פה, בוועדה, את אותו קטע עיתון מיוני, שמדבר על כך: מי הינדס את הקורנפלקס שלי?

מל פולישוק-בלוך: בין היתר, מדגישים פה ומביאים כדוגמה את האוכל היותר טוב כ"רמדיה", כי אצלו אין הינדוס המזון ובאמת מצטטים את מה שאמרת, כולל הכיתוב הזה.

מל פולישוק-בלוך: כנראה שזה לא חזות הכל ואנחנו צריכים לחפש גם דברים אחרים.

ידידיה גפני: אנחנו צריכים לעבוד בשכל.

מל פולישוק-בלוך: זה לא מזיק.

מל פולישוק-בלוך: בבקשה, דוקטור עפרה חבקין.

עפרה חבקין: אני רופאת מחוז המרכז במשרד הבריאות ויושבת הראש הארצית של הוועדה למזון חדיש במשרד הבריאות.

עפרה חבקין: הנושא של מזון מהונדס גנטית עלה על סדר היום הציבורי בשנות ה-90.

עפרה חבקין: בשלהי שנות ה-90 מונתה ועדה לדון בנושא במשרד הבריאות.

עפרה חבקין: אולי לאחר מה שאתה אמרת לגבי מזון מהונדס גנטית, כדאי באמת לאמץ את השם השני.

עפרה חבקין: אנחנו מונינו לוועדה למזון חדיש או "נובל-פוד" שזה מושג מקובל והוא אולי יותר נכון.

עפרה חבקין: הוועדה הזו היא בין-משרדית והשתתפו בה מהתחלה נציגי משרד הבריאות, משרד החקלאות, התאחדות התעשיינים והמועצה לצרכנות.

עפרה חבקין: לאחרונה, צורפו נציגים ממשרד התמ"ת וארגוני הירוקים.

עפרה חבקין: הוועדה, במשך שנות פעילותה, דנה בהיבטים שונים של מזון חדיש, היבטים בריאותיים וציבוריים והוציאה עלון הסברה לציבור, שמופיע באתר האינטרנט של משרד הבריאות.

עפרה חבקין: במשך כל התקופה הזאת הוועדה נותנת מענה לפניות ציבור בנושא הזה והיא גם הכינה הצעת תקנות בדבר מזון מהונדס גנטית, שנמצאות בשלב מאוד מתקדם.

עפרה חבקין: במסגרת הדיונים וסקירת הספרות שנעשתה, אנחנו הגענו למסקנה שהאינפורמציה שידועה לנו כיום, לא מצביעה על סכנה בריאותית בצריכת מזון מהונדס גנטית, פרט לחשש במקרים נדירים, שמזון כזה עלול להכיל גורמים אלרגנים לאוכלוסיות רגישות.

עפרה חבקין: חשוב לציין, שהמזון המהונדס גנטית עובר תהליך של רישום ונבדק בין היתר לגבי השפעות אלרגיות שלו.

עפרה חבקין: בארץ אין ייצור של מזון מהונדס גנטית, אבל קיים מיבוא, ובארצות המוצא נבדקת ההשפעה האלרגנית.

עפרה חבקין: במידה וקיימת תגובה אלרגית, זה לא מאושר לשיווק.

עפרה חבקין: הוועדה שלנו החליטה, שיש לסמן את המזון כדי לתת לציבור לבחור בהתאם להשקפת עולמו, אם לאכול מזון כזה או לא.

עפרה חבקין: אשר למצב החוקי בעולם, בארצות הברית וקנדה קיים תהליך של אישור ורישום, אבל אין דרישה לסימון.

עפרה חבקין: באירופה, יפן, אוסטרליה ומדינות נוספות, קיים תהליך של אישור ורישום וקיימת גם חובת סימון של המזון המהונדס גנטית.

עפרה חבקין: בארץ, החלטנו לאמץ את הגישה האירופאית והצענו תקנה שכוללת את שני העקרונות, גם את הרישום וגם את חובת סימון.

עפרה חבקין: הצעת התקנה הזאת הועברה להתייחסות לפני למעלה משנתיים, בספטמבר 2001, למשרדי הממשלה הנוגעים בדבר, משרד החקלאות ומשרד התמ"ת.

עפרה חבקין: משרד החקלאות מסר את תגובתו אך משרד התמ"ת מעכב את מתן עמדתו בנדון ואנחנו מנהלים במשך כל הזמן התכתבות מאוד ענפה בנושא זה.

מל פולישוק-בלוך: מה היתה תגובת משרד החקלאות?

עפרה חבקין: משרד החקלאות בעד.

עפרה חבקין: לאחרונה, נפגשנו עם נציג משרד התמ"ת שגם יושב פה, וקבענו מועד למתן תגובה.

עפרה חבקין: בזמנו, נקבעו 90 יום שכבר עברו מזמן והעיכוב נמשך עד ליום זה, וזה מה שמונע את המשך החקיקה.

עפרה חבקין: אז אם לסכם, העמדה של הוועדה היתה גם לרשום וגם לסמן.

מל פולישוק-בלוך: חסכת לי שאלות אלייך, כי אני מחזיקה כאן בחומר.

מל פולישוק-בלוך: הוועדה הזאת התכנסה במרץ 2000 לדון בנושא עם אנשים אחרים ובאמת נשאלו השאלות שאת שואלת.

מל פולישוק-בלוך: צר לי, ואנחנו פונים אליך, מר שירן, על כך שעברו 3 שנים, ועשייה חד-משמעית עדין אין.

מל פולישוק-בלוך: נשמח לראות את החוברת שלכם ולראות אם היא עונה על הדרישות.

מל פולישוק-בלוך: בינתיים, נשמע את דבריך, מר שירן ממשרד התמ"ת, סגן מנהל מינהל סחר חוץ.

יאיר שירן: ראשית, אנחנו בהחלט מודעים לכך שזה נושא מאוד חשוב על סדר היום.

יאיר שירן: גם לפני פרשת "רמדיה" שעלתה בצורה שבה היא עלתה על השולחן, לצערנו.

יאיר שירן: באופן כללי, אני רוצה להגיד שאנחנו, כמשרד תעשיה ומסחר, מתעסקים בדרך כלל בנושאים שהם יותר מסחריים.

יאיר שירן: מן הסתם, יש היום הרבה נושאים שהם לאוו דווקא מסחריים גרידא, אבל יש להם השלכות מסחריות ולכן אנחנו נדרשים אליהם.

יאיר שירן: בין השאר, מכיוון שנושאים אלה עולים גם בהסכמים בין-לאומים שאליהם אנחנו מחויבים או בארגונים בין-לאומים כמו ארגון הסחר הבין-לאומי, שבהם יש עיסוק בנושאים שהם לאו דווקא בבסיס שלהם מסחריים, אבל יש להם השלכות מסחריות ומן הסתם, העולם המסחרי נאלץ להידרש אליהם וגם אנחנו, בתור אלה שבעצם מייצגים את האינטרס המסחרי של ישראל.

יאיר שירן: הנושא הזה באמת עלה.

יאיר שירן: בתקופה שזה עלה וצוין כאן, אני, באופן אישי שהיתי בשל מילוי תפקיד בחוץ לארץ.

יאיר שירן: אני יודע שהמשרד נתן איזו שהיא תגובה ראשונית, שבה הוא ביקש בעצם לחשוב בנושא, להבין את ההשלכות שלו בהיבט של היחסים הכלכליים וההשלכות המסחריות.

יאיר שירן: זאת אומרת, תשובה ראשונית כן ניתנה, אבל לא ניתנה תשובה סופית.

יאיר שירן: בכל מקרה, בחודשים האחרונים, בעקבות חילופי גברי אצלנו, בין העוסקים בדבר וגם לאור התכתבויות שראינו ומנוהלות עם משרד הבריאות ועם ארגונים ירוקים, החלטנו להידרש מחדש לסוגיה ובעצם לחשוב מחדש, מה צריכה להיות עמדת המשרד.

יאיר שירן: זאת אומרת, האם העמדה הקודמת היא באמת העמדה הנכונה או שהגיע הזמן לעשות איזה שהוא שינוי עמדה.

מל פולישוק-בלוך: מה המסקנה?

מל פולישוק-בלוך: אין לנו 3 שנים.

יאיר שירן: נכון.

יאיר שירן: אני מקווה שבאמת נקבע אצלנו דיון בדרג הבכיר ביותר של המשרד, זאת אומרת בדרג של שר ומנכ"ל ממש לשבוע הראשון של חודש דצמבר, ואנחנו מקווים שבמסגרת אותו דיון באמת נקבע סופית את עמדת המשרד.

יאיר שירן: שוב, זה בהשתתפות כל הגורמים, זו ישיבה פנימית, שכעקרון יהיו בה כל הגורמים המעורבים - -

מל פולישוק-בלוך: יש סיבה שמעכבים אתכם?

מל פולישוק-בלוך: הרי אין סיבה בחוק שבגללה זה לא יתקדם?

עפרה חבקין: זה עבר ליועצים המשפטיים ואני חושבת שזה הגיע גם לכנסת על ידי היועצת המשפטית של משרד הבריאות ואז אמרו שאי אפשר יהיה לקדם את זה, ללא התמקדות של כל המשרדים שנוגעים בדבר.

עפרה חבקין: ללא הסכמה.

יאיר שירן: תסלחי לי, באמת רציתי גם לתת את הרקע - -

מל פולישוק-בלוך: כדי לתת לנו תשובה שעדין אין לכם תשובה, דיברת 5 דקות.

מל פולישוק-בלוך: אז באמת חבל על הזמן.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים תשובות.

מל פולישוק-בלוך: אני, כיושבת ראש ועדת המדע, נדרשת לנושא בפעם הראשונה, אבל אני לא התחלתי את הנושא מ-0.

מל פולישוק-בלוך: אני ממשיכה את מה שנעשה בעבר.

מל פולישוק-בלוך: דובר על זה לפני 3 שנים.

מל פולישוק-בלוך: תכלס, בפועל, אין תוצאות ואני מבקשת ממך, אם זה יהיה עוד 10 ימים, על זה לא ניפול.

מל פולישוק-בלוך: אבל, אחרי תחילת דצמבר, אנחנו נפנה מכתב לשר לקבל תשובה ולהאיץ את הפעילות של הוועדה.

יאיר שירן: בסדר.

יאיר שירן: רק להשלמת הדברים: כעיקרון, אנחנו כנראה הולכים לשנות את גישתנו, לפחות בחלק מהסוגייה.

יאיר שירן: היתה איזו שהיא גישה שנהגו בה במשרד עד לאחרונה.

יאיר שירן: אנחנו, אלה העוסקים בדבר, יש כמה גופים שקשורים לזה במשרד, אם זה סחר חוץ אם זה הגנת הצרכן, ואנחנו מעונינים לשנות את העמדה.

יאיר שירן: רוצים, בסופו של דבר, לקבל את ההחלטה בפורום המתאים בתוך המשרד.

יאיר שירן: מה שחשוב לי לומר, שתוך כדי תהליך ההתייעצויות הזה ושמענו את ההרצאה המאלפת של הפרופסור, ההחלטה בינתיים התעכבה.

יאיר שירן: אין הוכחה שהנושא הזה של צריכת מזון שמוגדר כמזון מהונדס גנטית באמת גורם איזו שהיא בעיה בריאותית.

יאיר שירן: אם אני לא טועה, זאת היתה העמדה ששמעתי גם במשרד הבריאות.

יאיר שירן: יחד עם זאת, אנחנו בהחלט מודעים להיבטים הנוספים, שבהחלט לגיטימיים וחשובים.

יאיר שירן: מילה קצרה לפן המסחרי: יש השלכות חשובות מאוד, זה נושא שנמצא במחלוקת עמוקה מאוד בין ארצות הברית לבין הקהילה האירופית.

יאיר שירן: כל אחד מנסה למשוך - -

מל פולישוק-בלוך: ובגלל זה, מכאן נגזרת התגובה שלכם, כי אנחנו מוכרים את עיקר המזון באירופה ואתם לא רוצים להסתכסך עם אירופה ואתם שמים את הדגש על המסחר, מה שחשוב מאוד בעיניי.

יאיר שירן: זה לא רק זה, זה מעבר לזה.

יאיר שירן: זאת אומרת, כל אחד מהצדדים, ארצות הברית והקהילה האירופית, מנסה לגייס תמיכה ממדינות והם בהחלט גם סופרים ומסתכלים מי מצביע לאן, בלי קשר לאן הולך הסחר.

יאיר שירן: זה לא הדבר הכי חשוב ואנחנו מנסים למצוא ולקחת בחשבון את כל האינטרסים הנוספים, שלאו דווקא לנו יש נגיעה בהם והם בהחלט מאוד מאוד חשובים, לראות איך האינטרס המסחרי שלנו מתיישר עם הדברים האלה.

מל פולישוק-בלוך: זה תפקידכם, רק תעשו אותו יותר מהר.

מל פולישוק-בלוך: דוקטור אריה מעוז, מזכיר ועדת צמחים מהונדסים או שאתה מעדיף לקרוא לזה גם מזון חדיש?

אריה מעוז: כבוד היושבת ראש, תרשי לי להיות שותף לצערך, שדיון על הנדסה גנטית שהוא נושא חשוב, מתקיים רק בצל של קטסטרופות והוא מוכתב לפעמים על ידי ענפי התקשורת.

אריה מעוז: בשבוע שעבר, אולי גם את ראית את התכנית הזאת, כשניסו להעיר למנחה שאין מזון מהונדס, אין חיה כזאת, יש מזון מעובד ומזון טרי.

אריה מעוז: אני עומד על הדברים האלה כי הרי מילים יכולות להרוג וחשוב מאוד שנדייק.

אריה מעוז: מילים יכולות לקבע יחס ואני רק אתן דוגמה: הייתי בכינוס בחוץ לארץ ועבדכם הקטן מישראל, כשדיברו על סיכון מהנדסה גנטית הצבעתי וביקשתי שאנחנו נשתמש בכינוס הזה במילה: השפעה - אימפקט.

אריה מעוז: אנחנו יכולים לדבר על השפעה כזאת או אחרת.

אריה מעוז: ברגע שקבעתי סיכון, קבעתי עמדה.

אריה מעוז: גם בדוגמה שפרופסור גפני הביא, משתמשים במילה טוקסין, רעלן, ואת שואלת אם הרעלן הזה מזיק.

אריה מעוז: אין לנו מילה יותר טובה.

אריה מעוז: הרעלן פוגע סלקטיבית, ולכן חשוב לדייק.

מל פולישוק-בלוך: אז למה קוראים לוועדה "ועדת צמחים מהונדסים"?

אריה מעוז: כי יש רק צמחים מהונדסים.

אריה מעוז: החוק באנגליה נקרא:

אריה מעוז: Free genetically modified organismאתה יכול להנדס את הגידול, כמו שהראו כאן.

אריה מעוז: אחר כך, אתה יכול להשתמש בו בתור מרכיב כזה או אחר.

אריה מעוז: אגיד מילה על סויה: כבר 5 שנים אוכלים בארצות הברית סויה מהונדסת.

אריה מעוז: השטחים רק גדלים משנה לשנה, יש קרוב ל-300 מיליון אנשים שצורכים.

אריה מעוז: לא דווח על שום השפעה שלילית.

אריה מעוז: אם מישהו ייתן לי פה מהנוכחים הנכבדים ניסוי קליני בהיקף כזה, אשמח לדעת על זה.

פזית אטלס רבינה: יש ניסוי קליני באנגליה של עליה ב-50% באלרגניות לסויה.

אריה מעוז: אנחנו ניכנס לדיונים מדעיים ואני מוכן לעמוד אתך נגד כל ממצא שתביאי.

אריה מעוז: דבר אחרון שאני רוצה להגיד זה לגבי הסימון.

אריה מעוז: אנחנו מדברים על סימון בתור דבר גורף.

אריה מעוז: מדברים על GMF – genetically modified free.

אריה מעוז: תתארו לעצמכם, שבמקום המילה "כשר" יכתבו על כל האוכל שאנחנו אוכלים "לא כשר".

אריה מעוז: בדבר הזה אנחנו "מלכלכים", אנחנו קובעים משהו שכל מה שהוא לא - -

אריה מעוז: אנחנו בעד סימון אינפורמטיבי.

אריה מעוז: הייתי באנגליה ולא הבאתי את הקופסאות לפה אבל עשיתי סקר של כל הדברים האלה בעולם.

אריה מעוז: כתוב מה שיש בפנים.

אריה מעוז: כתוב שהקטשופ הזה נעשה עם GMF בעגבניות.

אריה מעוז: בסדר.

אריה מעוז: צריך להיות כתוב מה יש בפנים ולא מה אין.

מל פולישוק-בלוך: זה סמנטיקה, זה לא המהות.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מזלזלת.

מל פולישוק-בלוך: אני גם מקבלת את הטיעון שלך, שצריך לקרוא לזה מזון חדיש.

מל פולישוק-בלוך: המילה מהונדס מפחידה.

מל פולישוק-בלוך: לפני שבוע דיברנו פה, בחדר הזה, על שיבוט בני אדם.

מל פולישוק-בלוך: בתפיסה אנחנו מדברים על אותו דבר.

מל פולישוק-בלוך: אתה רוצה להגיד שזה קצת זיוף של המציאות.

אריה מעוז: בתור מי שהוא בוועדה לצמחים מהונדסים, הקליינטים שלנו הם לא רק הצרכנים, זה כל עם ישראל.

אריה מעוז: זה כולל חקלאים ותעשיינים וזה כולל כל אחד.

אריה מעוז: לכן, כשבאים ומכתיבים לציבור מה יאכלו, אז אנחנו משתדלים איך שהוא לאזן בין הדברים האלה.

אריה מעוז: מטרת התקנות היא בקרה של מחקר ופיקוח בצמחים שנעשתה בהם הנדסה גנטית ובקרה של יבוא של חומר צמחי מהונדס.

אריה מעוז: זאת אומרת, כל מה שמשמש לצרכים חקלאיים.

אריה מעוז: אנחנו לא מטפלים בנושא של יבוא מזון או בפיקוח על המזון.

אריה מעוז: לפעמים משתפים אותנו ויושבת ראש הוועדה שלא נמצאת כרגע ואני מממלא את מקומה, היא חברת הוועדה.

אריה מעוז: דוקטור עדנה לוי.

ידידיה גפני: כל ניסוי שלי הם צריכים לאשר.

ידידיה גפני: אני לא יכול לעשות שום ניסוי בלי אישור שלהם.

אריה מעוז: אנחנו רואים בכל שנה בסביבות 100 פרוייקטים מחקריים.

אריה מעוז: יש עד היום שני מוצרים שאושרו למסחור, האחד נמנה פה והשני זה כותנה שעברה הנדסה גנטית.

אריה מעוז: אין ייצור של צמחים שעברו הנדסה גנטית למזון בישראל.

אריה מעוז: חד וחלק.

מל פולישוק-בלוך: יבוא של צמחים מהונדסים יש?

אריה מעוז: למטרות מחקר, כשזה עובר את כל הדברים ועל זה תרחיב דוקטור מרים פרוינד.

אריה מעוז: אני מדבר על צמחים לצרכים חקלאיים.

מרים פרוינד: אני סגנית מנהל השירותים להגנת הצומח של משרד החקלאות.

מרים פרוינד: התקנות שדוקטור מעוז התייחס אליהן, המטרה שלהן קצת יותר רחבה מהעיגון של הוועדה.

מרים פרוינד: הוועדה היא בסך הכל אחד הכלים שהתקנות משתמשות בהן.

מרים פרוינד: התקנות האלה באו להסדיר בעצם את כל הניסויים הנערכים בארץ, בצמחים ובמיקרו-אורגניזמים שקשורים אליהם ונערכו בהם שינויים בדרך של הנדסה גנטית.

מרים פרוינד: זאת אומרת, המטרה של התקנות האלה היא הרבה יותר רחבה, משום שבנושא הזה של צמחים בהנדסה גנטית, מעבר להיבט הבריאותי שלהם, יש להם גם היבט סביבתי מאוד רחב עם השלכות מסחריות מאוד רחבות.

מרים פרוינד: לגבי הרישום בארץ, מסחור, כמו שנאמר פה, יש בערך 120 ניסויים מפוקחים היום שנערכים בארץ בדרגות שונות.

מרים פרוינד: הניסויים האלה נערכים בחממות במקומות סגורים, שם ההקפדה על דברים שיודעים עליהם פחות או שהם יותר מסוכנים.

מרים פרוינד: או בשדות הפתוחים, ששם הזיהום הסביבתי יכול להיות יותר גדול ואותו אנחנו רוצים למנוע ולראות שבאמת אין בו סיכון.

מרים פרוינד: מבחינת מסחור, חוץ ממשהו שדוקטור גפני ציין, הציפורן, שגם החדירו בה גן להארכת חיי מדף וציפורן שהחדירו בה צבעים מפטוניה בשביל לשנות לה את הצבעים, שום דבר לא נרשם מסחרית בארץ כצמח מהונדס.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לשמוע את הדור הצעיר, כי לפי גילכם לפחות, אני יודעת שאתם נגד.

מל פולישוק-בלוך: טעיתי?

מל פולישוק-בלוך: אתם לא מהמגמה הירוקה?

עמי אטינגר: אני מהמרכז לחשיבה ומנהיגות סביבתית ושם אני מרכז פרוייקט של מדיניות מוצרים מהונדסים בהשוואה בין-לאומית.

עמי אטינגר: אני רוצה לומר, שסימון מוצרי מזון מהונדסים לא קשור לפוטנציאל התועלת או הנזק, כמו שהציג ידידי גפני אלא לעקרון בסיסי של זכות הציבור לדעת ולקבל החלטות לעצמו.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שעל זה אין מחלוקת, נכון?

דובר: זה לא לגמרי מדויק.

דובר: הייתי מגדיר לסימון אינפורמטיבי ולא סימון מפלה.

עמי אטינגר: להעמיד דברים על דיוקם, צריך לזכור שבאיחוד האירופי קיים כבר 5 שנים מורטוריום על הכנסת מוצרים מהונדסים חדשים לשוק ומצב שהתעשיינים שם פועלים לקבלה של התקנות המחמירות, כמו שהזכירה נציגת משרד הבריאות, כדי שיביאו לקץ של המורטוריום.

עמי אטינגר: אצלנו, המצב בדיוק הפוך.

עמי אטינגר: הם מעכבים את קבלת התקנות.

עמי אטינגר: שם הם פועלים לקבלה של התקנות.

מל פולישוק-בלוך: לא הבנתי את הטיעון.

עמי אטינגר: בניגוד לעמדה שפרופסור גפני הציג, שמדובר בהורדת עלויות וזה דבר שהוא מאוד יקר בתשומות, הוא אפשרי רק בחקלאות מאוד אינטנסיבית.

עמי אטינגר: הזרעים האלה, עם הפטנט, יותר יקרים מהמחיר עם התשומות של חומרי ההדברה וניתן לקיים את זה רק באינטנסיפיקציה של גידול בנפחים מאוד גדולים, שלא אפשרית בישראל וזה מוריד את העלות השולית ליחידה.

מל פולישוק-בלוך: שמעת שאנחנו מוכרים זרעים לכל העולם.

ידידיה גפני: אני חושב שהידע שלך במוסד החקלאות הוא 0.

ידידיה גפני: אתה פשוט אומר דברים לחלוטין לא נכונים.

ידידיה גפני: אתה פשוט טועה.

ידידיה גפני: האינטנסיפיקציה בארץ גבוהה מאוד.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהסיכוי היחידי שלנו להתחרות דווקא בגלל שאין לנו את הכמות, זה רק בייחוד ובייחודיות ובטכנולוגיה.

ידידיה גפני: רק שתבין על מה מדובר, אתה הרי לא מבין - -

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת.

מל פולישוק-בלוך: ..

מל פולישוק-בלוך: אתה אחר כך תסכם ותהיה לך הזדמנות לענות.

עמי אטינגר: אני אנסה להגיע לנקודות העיקריות: גם בארצות הברית, שמקבלים את העיקרון של substantial equivalent, האישור של הגידולים, הליך approval, הוא כולל הארכת סיכון לבריאות האדם לכל מהונדס ששוחרר.

עמי אטינגר: הוא עבר הערכת סיכונים, שאצלנו לא קורה.

עמי אטינגר: התקנות של משרד החקלאות בארץ לא כוללות את הניסויים במיקרו-אורגניזמים מהונדסים בתעשיית המזון ואני הייתי שמח לדעת, מי אחראי לפיקוח על ניסויים באורגניזמים, שאינם קשורים לצומח למשל: חיידקים סביבתיים, חיידקים שהם אינם פוטוגנים או סימביוטיים לצמח.

עמי אטינגר: הייתי רוצה לדעת אם המשרד לאיכות הסביבה שותף להערכת הסיכון הזאת.

עמי אטינגר: הייתי רוצה לדעת האם התקנות כוללות את כל הניסויים שנעשים בארץ והייתי רוצה להתייחס לפרשת "רמדיה", שלדעתי זה מוכיח שלא מספיק לסמוך על תהליכי בקרה, שהם נטולי שקיפות ולשאול אם ועדת המדע יכולה לבקר ולפעול בשקיפות ויכולה לקבל את התקנות המוצעות לדיון בוועדה לפני שהן מתקבלות, כדי לפתוח אותן לדיון ציבורי?

מל פולישוק-בלוך: אנחנו בהחלט נעשה את זה, לאחר שנקבל את תשובת משרד התמ"ת.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.

אופיר פינס-פז: כמי שמייצג כאן את הציבור, יחד עם חברי הכנסת האחרים, אני מתחיל לראות שבמטבח האישי שלי יש שינוי גדול מאוד.

אופיר פינס-פז: יש פחות ופחות אוכל רגיל ויותר ויותר אוכל בקופסאות.

אופיר פינס-פז: בארוחת בוקר, לידי יש שניים שלושה בקבוקים.

אופיר פינס-פז: אשתי לא לוקחת כלום, אני צריך לשאול אותה למה.

אופיר פינס-פז: ליד הילדים שלי, יש קופסאות אחרות ואנחנו יותר אוכלים את הדברים האלה מאשר לחם, קוטג', ירקות ופרות.

מל פולישוק-בלוך: אילו קופסאות?

מל פולישוק-בלוך: קורנפלקס?

אופיר פינס-פז: לא, אני לא מדבר על קורנפלקס.

אופיר פינס-פז: זה בוודאי.

אופיר פינס-פז: אני מדבר על ויטמין כזה, תוסף מזון אחר.

אופיר פינס-פז: מי שיבוא היום לחנויות האלה, זה אחד העסקים הכי משגשגים שיש במדינה.

אופיר פינס-פז: אתה יכול לעשות "שופינג" בחנויות האלה היום, יותר מאשר בכל סופר בארץ.

אופיר פינס-פז: המחירים מרקיעי שחקים.

אופיר פינס-פז: מה מבטיחים לך?

אופיר פינס-פז: אומרים לך: למה לך לקחת את כל הפרה בשביל כוס חלק?

אופיר פינס-פז: אנחנו נותנים לך את הדברים הבריאים באוכל, את כל ה"ג'נק פוד" או את האוכל המשמין או את השומנים או את הכולסטרול, ואנחנו מזקקים לך את האוכל הבריא מהאוכל הלא בריא.

אופיר פינס-פז: מי לא ירצה לקנות את זה?

אופיר פינס-פז: מי שיש לו כושר קניה יקנה את זה.

אופיר פינס-פז: אני חושב, שכדאי שהמדינה תמצא את הכתובת הראויה ותאפשר לקבל את הכלים הנכונים, כדי לאפשר לנו, ציבור הצרכנים, לדעת יותר טוב מה אנחנו קונים.

אופיר פינס-פז: שנית, להיות בטוחים שמה שאנחנו קונים הוא באמת מה שכתוב שאנחנו קונים, ולא איזה שהוא מעשה מרמה, זיוף או דבר מסוג זה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להמשיך באותה רוח דברים שדיבר חבר הכנסת פינס: המצב הוא, שאנחנו איבדנו את טעם החיים, את טעם העגבנייה.

ג'מאל זחאלקה: לעגבנייה אין טעם, אני כבר משתוקק לטעם הישן ומחפש בכל הארץ מישהו שיש לו עגבנייה בלדי.

ג'מאל זחאלקה: לעגבניות אין טעם.

ג'מאל זחאלקה: זו לא העגבנייה של פעם וזו לא נוסטלגיה, זה אמיתי.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מתגעגעים לזמנים שהאבטיח היה עגול והיו בו גרעינים.

ג'מאל זחאלקה: המלפפון זה לא אותו מלפפון.

ג'מאל זחאלקה: הריח שלו, הניחוח של המלפפונים אבד לנו.

ג'מאל זחאלקה: כך גם בפרות.

ג'מאל זחאלקה: יש יוצאים מן הכלל.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, לפעמים יש מוצרים חדשים שיש להם טעם סביר או טוב.

ג'מאל זחאלקה: אבל הכלל הוא, שהדברים נעשו חסרי טעם.

ג'מאל זחאלקה: האירופאים לא טיפשים.

ג'מאל זחאלקה: למה אירופה נגד זה?

ג'מאל זחאלקה: יבשת שלמה נגד זה.

ג'מאל זחאלקה: האמריקאים, אני אישית חושב שלסמוך על האירופים או על האמריקאים בנושאים כאלה, אני הולך יותר על האירופים, מסיבות - -

דובר: זה אנינות טעם.

ג'מאל זחאלקה: נכון.

ג'מאל זחאלקה: המגמה האמריקאית זה להשליט את חוסר הטעם על אירופה.

ג'מאל זחאלקה: בגלל זה היתה כמעט התקוממות עממית בצרפת.

ג'מאל זחאלקה: הפגנות ענק של החקלאים, בגלל נושא ההשתלטות האמריקאית והשלטת חוסר הטעם האמריקאי על המטבח הצרפתי.

ג'מאל זחאלקה: זה שלארצות הברית יש אינטרסים כלכליים - -

מל פולישוק-בלוך: גם לאירופים, שלא יהיו אי הבנות.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע שלאירופים יש אינטרסים כלכליים.

ג'מאל זחאלקה: אבל יש אינטרסים כלכליים, שגורמים לתוצאות כאלה ויש אינטרסים כלכליים שגורמים לתוצאות אחרות.

ג'מאל זחאלקה: זה לא קללה אינטרסים כלכליים.

ג'מאל זחאלקה: יש אינטרסים כלכליים דורסניים, שלא שמים לב לשום דבר, ויש אינטרסים כלכליים שלוקחים בחשבון את הקונטקסט התרבותי של אירופה.

ג'מאל זחאלקה: אגב, היבוא החקלאי הגדול ביותר הוא מארצות הברית.

ג'מאל זחאלקה: נדמה לי, שישראל מייבאת ביותר ממיליארד דולר בשנה תוצרת חקלאית אמריקאית והיא מייצאת לשם 165 מיליון.

ג'מאל זחאלקה: המספרים לא מדויקים אבל זו הפרופורציה.

מרים פרוינד: הייבוא החקלאי הוא קטן מאוד באופן כללי.

ג'מאל זחאלקה: אבל רוב רובו מארצות הברית.

מל פולישוק-בלוך: עד כמה שידוע לי, תירס וסויה זה כך.

ג'מאל זחאלקה: לכן, אני לא חושב שהציבור בארץ צריך להיות הראשון.

ג'מאל זחאלקה: אני נגד לעצור מחקרים מדעיים, אבל שימכרו את התוצרת המדעית בארצות הברית.

ג'מאל זחאלקה: תעשה במכון וולקני מה שאתה רוצה ותמכור את זה לאמריקאים.

ג'מאל זחאלקה: זה עובד כך.

ג'מאל זחאלקה: איזו חברה בארץ תקנה אם יש השקעות ענק?

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא רוצים שהציבור בארץ יהיה שפן הניסיונות של האמריקאים.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שאני רוצה.

ג'מאל זחאלקה: ינסו 20 שנה באמריקה, ואחר כך נביא את זה לכאן.

ג'מאל זחאלקה: מבלי לעצור את המחקר המדעי.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

רונן רגב-כביר: אני מהמועצה לצרכנות.

רונן רגב-כביר: אני רוצה להתחיל עם נקודה שהועלתה פה קודם ונראה כאילו יש עליה הסכמה, אבל בפועל זה לא נכון.

רונן רגב-כביר: השאלה הבסיסית לגבי גילוי האם נעשה או לא נעשה שינוי או הנדסה גנטית, לא משנה איך נגדיר את זה כרגע, אולי תיאורטית אין מחלוקת עליה, אבל בפועל, הגילוי הזה לא מוסדר.

רונן רגב-כביר: מדובר במשהו שכבר מתעכב שנים.

רונן רגב-כביר: אז לא נכון לומר שאין מחלוקת, כי עובדתית - -

מל פולישוק-בלוך: לא, אין מחלוקת שצריך להיות גילוי נאות לכל אחד ואחד מאתנו במדינת ישראל לגבי מה הוא אוכל.

מל פולישוק-בלוך: על זה אין מחלוקת.

רונן רגב-כביר: אני רוצה לחזק דבר אחד בסיסי, שהוא עמדתנו בנושא הזה, שמעבר לכל הוויכוחים המחקריים המדעיים, יש פה שאלה של האוטונומיה של הצרכן על המוצרים שהוא בוחר או לא בוחר לקנות.

רונן רגב-כביר: אין ספק בכלל, שיש עניין רב בציבור.

רונן רגב-כביר: רק ההסתכלות מהצד על מאבק האיתנים בין אירופה לארצות הברית, אפשר לראות שיש הרבה מאוד צרכנים שהמידע הזה הוא מידע מהותי מבחינתם וזה יכול להיות גם מסיבות דתיות.

מל פולישוק-בלוך: כמו ששמענו מחבר הכנסת פינס, שאנשים מחפשים אוכל בריאותי, אוכל אורגני כזה או אחר.

רנן רגב-כביר: נכון.

רנן רגב-כביר: ובניגוד לאירופה, ששם המצב הוא שכל עוד לא נעשתה הסדרה לגבי איך יבוצע הגילוי ועל מה בדיוק, אין אפשרות או חסומה האפשרות ברוב הדברים לשימוש במוצרים או חומרי גלם שעברו הנדסה גנטית.

רנן רגב-כביר: בארץ, כרגע המצב הוא פרוץ ולכן - -

מוחמד ברכה: הערה: אסור להעיר לחבר כנסת.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת זחאלקה הוא דוקטור ברוקחות ומתמחה בצמחי מרפא.

מוחמד ברכה: ההערה היתה חוצפנית.

מוחמד ברכה: את, כיושבת ראש הישיבה היית צריכה להגן על חבר הכנסת הדובר, שהוא מבין פי כמה ממי שדיבר.

מוחמד ברכה: היית צריכה לעמוד לצדו של חבר הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: אני מודה לך על ההערה.

אריה מעוז: אני מוכן להתנצל.

מל פולישוק-בלוך: קודם לכן, נאמרה פה הערה דומה וביקשתי להפסיק.

מל פולישוק-בלוך: כל אחד יודע מה שהוא יודע ואני מבקשת.

מל פולישוק-בלוך: אני מודה על ההערה, כי בהחלט הייתי צריכה להעיר והתכוונתי להגיד שיש לנו כאן חבר ועדת מדע שהוא דוקטור.

מל פולישוק-בלוך: חלק גדול מחברי ועדת המדע הם דוקטורים ויש לנו פרופסורים ובהחלט אנשי מקצוע בתחומם.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת להתייחס בכבוד הראוי.

מל פולישוק-בלוך: יש לך הצעה קונקרטית, מה אנחנו צריכים לעשות פה?

מל פולישוק-בלוך: אני מבינה שההסתייגות הזאת קיימת בתקנות המוצעות.

עפרה חבקין: לגבי התקנות האלה, בזמן כתיבת ההצעה הזאת והטיוטות, היה נציג של המועצה לצרכנות בוועדה.

עפרה חבקין: הדברים האלה נדונו והם היו מקובלים.

עפרה חבקין: עכשיו החליפו נציג, כי היו אצלכם חילופין, אבל בפירוש יש פה סף והוא חייב להיות ריאלי.

עפרה חבקין: הוא חייב להיות סף שבמעבדה אפשר לבדוק.

עפרה חבקין: אם נכתוב סף שלכאורה הוא אולי יותר טוב אבל אף אחד לא יכול לבדוק אותו, אז אין טעם לכתוב אותו.

ידידיה גפני: שתי הערות קצרות מאוד: אני מכיר את מר אטינגר לא מאתמול, כבר יצא לנו להיות ביחד ואני מתנצל אם בדברים שלי היתה העלבה.

ידידיה גפני: מה שרציתי לומר זה העניין עצמו, להגיד למישהו שהוא לא יודע זה אולי נשמע מעליב, אבל רציתי לומר שהחקלאות הישראלית היא מאוד אינטנסיבית.

ידידיה גפני: הנקודה שעליה רציתי לדבר היא לגבי כותנה.

ידידיה גפני: ישראל, פר יחידת שטח, היא יצרנית הכותנה הגדולה בעולם.

ידידיה גפני: אני מדגיש, ליחידת שטח.

ידידיה גפני: זאת אומרת, אנחנו כן מצליחים להגיע להישגים חקלאיים מאוד אינטנסיביים.

ידידיה גפני: לגבי מה שאתה אמרת, שנמכור את הפיתוחים המדעיים, אני חושב שזו נקודה מאוד חשובה.

ידידיה גפני: צריך לזכור, שהמדע שעומד מאחורי זה, הפנים שלו הם לאו דווקא מדינת ישראל.

ידידיה גפני: אנחנו מדינה קטנה.

ידידיה גפני: היכולת שלנו מבחינה מדעית לקדם את הדברים האלה, גם כמוצרים מדעיים, כפי שאתה באמת אמרת ולמכור את הידע הזה, זה נושא מאוד חשוב.

אופיר פינס-פז: מה כושר המשיכה של המוצר של הנדסה גנטית?

יאיר שירן: 3 נקודות בקצרה: הראשונה, אני חושב שזה לא לגמרי הגון להפיל הכל על משרד אחד.

יאיר שירן: כמו שהוזכר, משרד התעשייה לא היה חבר בתוך הוועדה.

יאיר שירן: אנחנו צורפנו לשם רק לאחרונה, על פי בקשתנו.

יאיר שירן: ודווקא במשרד שלנו, מן הסתם, יש לאחרונה חשיבה מחודשת.

יאיר שירן: אם יש פה משהו קצת דינמי בין משרדי הממשלה - -

יאיר שירן: זה לא קשור רק אלי.

יאיר שירן: אני רואה פה מסמך, שיצא אחרי ישיבה שהיתה עם משרד הבריאות.

יאיר שירן: כתוב, שמסמך גרסה מעודכן נמסר ב-18.6.03.

יאיר שירן: אני לא רוצה להתעסק בחילופי האשמות.

יאיר שירן: מה שאני רוצה לומר, שנראה לי שבמשרד התעשייה והמסחר מתנהלת בחודשים האחרונים חשיבה מחודשת בסוגיה.

יאיר שירן: נקודה אחרונה: בלי לפגוע, חלילה, בשיקולים הבריאותיים והאחרים שמאוד מאוד חשובים, חשוב מאוד להבין שבעימות הזה או במחלוקת בין ארצות הברית לקהילה האירופית, יש הרבה מאוד שיקולים מסחריים.

יאיר שירן: חשוב להבין, שמי שמייצר בצורה של הנדסה גנטית יכול להביא לשוק מוצר שנראה הרבה יותר טוב, זול יותר, לא צריך לרסס והוא חוסך בעלויות.

יאיר שירן: אחוז הפריון של היבול גדול יותר.

יאיר שירן: אני מניח, ויש כזו טענה גם בין הגופים המעורבים, שמעבר לשיקולים של בריאות יש פה גם הרבה שיקולים מסחריים.

יאיר שירן: ארצות הברית היא קצת יותר מתקדמת משאר המדינות בעולם בפיתוח של זנים מהונדסים גנטית, ובגלל זה, בלי לחשוב אם זה בריאותי או לא, היא יצרה יתרון תחרותי.

יאיר שירן: כשארצות הברית והקהילה האירופית מחליטות על עמדותיהן בסוגיה הזאת, הן מושפעות גם מדברים כאלה.

מל פולישוק-בלוך: בוודאי שהוויכוח הוא עסקי ולא רק אידיאולוגי טהור.

מרים פרוינד: בתשובה למה התקנות מכסות: הן מכסות את כל הניסויים הנערכים בארץ, החל משלב המעבדה וכלה בשלב השדה.

מרים פרוינד: אנחנו דורשים שכל חומר ריבוי שאנחנו משחררים יהיה חומר ריבוי מסומן.

מרים פרוינד: אם הוא של הנדסה גנטית, הוא מסומן ככזה.

אבי לוי: אני רוצה להעלות נושא שלא הוזכר פה בשום צורה: ברוב הבמות שהנושא עולה, בדרך כלל מוצגת איזו שהיא יריבות בין אנשי הסביבה לבין אנשי המדע, שלא קיימת בשום צורה שהיא.

אבי לוי: אנחנו בהחלט בעד מחקר ובעד פיתוח ובעד המדע באופן כללי וגם באופן ספציפי בנושא הנדסה גנטית.

אבי לוי: השאלה הנשאלת פה, לגבי משאבי המחקר שמופנים לפיתוח לעומת משאבי המחקר שמופנים להערכת סיכונים.

מל פולישוק-בלוך: משרד הבריאות והחקלאות ומשרד התמ"ת צריכים לעשות את האיזון של הדברים האלה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להעמיד את הדילמה שאנחנו נצטרך לדון בה: בחקלאות משתמשים בהרבה רעלים, בחומרי הדברה, בכמויות גדולות מאוד.

ג'מאל זחאלקה: יש עכשיו תקנות, ואפילו אחרי התקנות של מתיל- יודיד ומתיל-ברומיד, עדין יישאר הרבה.

ג'מאל זחאלקה: אנשים כל הזמן אומרים לך שהעגבנייה שלהם מלאה רעלים.

ג'מאל זחאלקה: זה מצד אחד.

ג'מאל זחאלקה: אתה, בשביל לקבל ייצור גבוה, או שאתה מרסס הרבה, או שאתה עושה הנדסה גנטית בשביל לייצר זנים עמידים בפני מחלות.

ג'מאל זחאלקה: גם פה יש בעיה וגם פה יש בעיה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נצטרך לדון בנושא הזה ואני חושב, שבסופו של דבר צריך איזה שהוא גורם ואני חושב שזו חובתו של משרד הבריאות יותר מכל משרד אחר, לעקוב שהפנים שלו יהיו אל הפנים של הציבור והאינטרס של הציבור, ולא אינטרסים מסחריים או קבוצות לחץ כמו החקלאים.

ג'מאל זחאלקה: לא של תעשיה ומסחר ולא של ייצוא.

אופיר פינס-פז: תחליף החלב של "רמדיה" זו הנדסה גנטית?

דוברים: לא.

אופיר פינס-פז: למה לא?

מל פולישוק-בלוך: זה תעשייתי.

מל פולישוק-בלוך: הסבירו בהתחלה מה זה בעצם הנדסה גנטית.

מל פולישוק-בלוך: ציינתי, שהטרגדיה של "רמדיה" גרמה לנו להביא את הנושא.

ג'מאל זחאלקה: אם היתה סויה מהונדסת גנטית, לא היתה הבעיה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: בסויה המהונדסת יש יותר ויטמין B.

אבי לוי: אם נמשיך לסמוך רק על המסחר ועל איגוד גורמי המסחר שיטפלו בבעיות שלנו, אז אולי נגיע למצבים כאלה שוב ושוב.

עפרה חבקין: זו לא דוגמה טובה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לסכם ולומר, שאין לנו מחלוקת שזכותו של הציבור לדעת וחובתנו לדאוג שהציבור יידע מה הוא מכניס לפיו ואיזה אוכל הוא אוכל.

מל פולישוק-בלוך: כפי ששמענו מחברי הכנסת ואחרים, היום יש אוכל אורגני ואנשים עוברים לאכול אותו, כי מאוד רוצים את האוכל היותר בריא.

מל פולישוק-בלוך: אנשים בהחלט מודעים לאיזה אוכל הם אוכלים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים לסייע להם, כדי שיקבלו את הידע והאינפורמציה מה הם מכניסים לפיהם.

מל פולישוק-בלוך: אם זה מהונדס, מתועש, אורגני או טבעי.

מל פולישוק-בלוך: דבר שלישי: התקנת תקנות.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת שנבדוק אתכם באמצע דצמבר ונראה שיש תשובה, ואז נבקש בעוד חודש לתת לנו את הצעת העקרונות, כי שיש פה את הטיוטה, לתקנות בדבר מזון מהונדס, כדי להביא את הדבר הזה לקראת סיום.

מל פולישוק-בלוך: כמו כן, אנחנו בהחלט בעד עידוד טכנולוגיה בחקלאות ובתעשייה, שבאה לידי ביטוי במזון.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו בהחלט בעד ושלא יהיו אי-הבנות, כי זה יכול לשפר גם מבחינת האיכות, כך הבנו מהמלומדים פה.

מל פולישוק-בלוך: אז לא נגיד: כל מה שהוא פרי טכנולוגיה או פרי פיתוח מדעי הוא בהכרח גרוע וכל מה שמהטבע בהכרח נהדר.

מל פולישוק-בלוך: צריכים לבדוק כל דבר לגופו וכל דבר בחשיבה לפני מעשה ולא נעשה ונשמע.

מל פולישוק-בלוך: קודם נחשוב, קודם נלמד ואחר כך גם נעשה.

מל פולישוק-בלוך: אני מברכת את כולכם שבאתם.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.