ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 21, 2003-07-30 10:00

מל פולישוק-בלוך: אנחנו כאן כדי להוביל את מדינת ישראל למקום אחר, וזו לא מליצה.

מל פולישוק-בלוך: כפי שאתם רואים, יש כאן נציגים מסקטורים שונים כשהמכנה המשותף כפי שאני מגדירה אותו הוא, קברניטי ההון האנושי על משקל קברניטי השוק שראשי ממשלה מאוד אוהבים להתהדר בהם.

מל פולישוק-בלוך: חלילה לי מלדבר סרה בקברניטי השוק, אני מאוד מחשיבה אותם.

מל פולישוק-בלוך: חלק מהם יושבים פה גם בכובע הזה.

מל פולישוק-בלוך: אבל, אני חושבת שאנחנו צריכים לשים בראש החנית שלנו את קברניטי ההון האנושי ולהפוך את ההון האנושי לשפיץ של מדינת ישראל כדי להזיז אותנו מהבוץ בו אנחנו שקועים כלכלית וחברתית.

מל פולישוק-בלוך: בנושא הביטחוני ידונו בחדר אחר, אם כי כפי שידוע לכם, הכל קשור.

מל פולישוק-בלוך: אני זימנתי לכאן את מי שאני מגדירה כקברניטי ההון האנושי מתוך מחשבה שזה היתרון היחסי היחידי שיש לנו ואנחנו הולכים ומאבדים אותו.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו היום ניזונים ונבנים על אותם מהנדסים, אותם פרופסורים, אותם מומחים, שהמדינה גידלה בדור הקודם.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו ניזונים הרבה גם מהעלייה מברית המועצות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עלולים למצוא את עצמנו, והעובדות כבר נראות בעיניים, במצב קשה מאוד בטווח הקצר.

מל פולישוק-בלוך: לפני שאנחנו מדרדרים הלאה, אנחנו יכולים לעשות מעשה.

מל פולישוק-בלוך: נכון שמה שאני מנסה לעשות פה, הוא אולי לא מתפקידי.

מל פולישוק-בלוך: יש חילוקי דעות, הממשלה יכלה וצריכה לעשות את הדברים האלה, אין לי ספק.

מל פולישוק-בלוך: אם אני מתייחסת לכנסת כאל דירקטוריון שקובע מדיניות אז אין שום סיבה שאנחנו לא נעצב פה מדיניות ונבקש מהגוף המבצע קרי, הממשלה, לבצע את המדיניות, כמו שאנחנו מהצד השני לוקחים מדיניות ממשלה ומפקחים עליה ומבקרים אותה.

מל פולישוק-בלוך: אני לא רוצה לדבר יותר מידיי כי אני רוצה לשמוע את היושבים סביב השולחן.

מל פולישוק-בלוך: אבל, אני רוצה שכן נתייחס לתוכנית שנשלחה אליכם וחולקה לכם היום.

מל פולישוק-בלוך: התוכנית היא פרי דיונים קודמים שהיו לי עם חלק מהיושבים פה, בשיתוף מלא של איציק כהן סגן חשב בכיר במשרד האוצר, ויחד עם אנשים אחרים שלא יכלו לבוא לכאן.

מל פולישוק-בלוך: חלק מהם נמצא בחו"ל, חלק מהם התנצל כי היו להם עניינים דחופים אחרים, אבל הם שותפים מלאים לעניין.

מל פולישוק-בלוך: המחשבה שעומדת בבסיס הנייר הזה היא שאנחנו מנסים לראות את התוכנית כמכלול.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא מדברים רק על קרנות הון סיכון, אנחנו לא מדברים רק על מיקרוסופט או HP, או מישהו אחר מהתעשייה, או רק על האקדמיה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רואים את הכל כמכלול, ואני טוענת שאנחנו צריכים לפעול בערוצים שונים מבחינת הכלים לביצוע.

מל פולישוק-בלוך: המטרה שלנו של הפיכת ישראל למדינת מדע היא סיסמא, אבל זו לא רק מטרה זה גם הכלי.

מל פולישוק-בלוך: אני ניזונה מהחלטות ממשלה שנעשו בעבר, גם במשרד המדע וגם באוצר, שקבעו כבר שמדינת ישראל צריכה להתפתח לכמה תחומים מדעיי,ם והסיבות לכך הן ברורות, אני לא ממציאה את הגלגל.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו במצב טוב מאוד בעולם בתחום של תעשיית האלקטרוניקה והתקשורת.

מל פולישוק-בלוך: אני לא צריכה לספר לכם שזה פרי פיתוחים של הצבא, בעיקר.

מל פולישוק-בלוך: התחום השני שאני מדברת עליו זהו התחום הביו-טכנולוגיה.

מל פולישוק-בלוך: התחום השלישי הוא הננו- טכנולוגיה.

מל פולישוק-בלוך: אלו שני תחומים שנחשבים בעולם כמובילים בעתיד.

מל פולישוק-בלוך: גם המדענים הראשיים במשרד התמ"ס וגם הממשלה כממשלה כבר החליטו ללכת על התחומים האלה.

מל פולישוק-בלוך: השאלה היא, באיזה עוצמה, באילו כלים, וכמה יש בסיס מאחורי הכוונות שנאמרו בעבר.

מל פולישוק-בלוך: נראה לי שנכון לעשות את שלושת התחומים האלה, ונשמח לשמוע אם יש לכם דעות אחרות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מוגבלים באמצעים שלנו פה במדינה, אנחנו לא יכולים להתפשט על כל התחומים.

מל פולישוק-בלוך: יש תחומים אחרים שאני יודעת שהם לא פחות חשובים.

מל פולישוק-בלוך: אני גם לא אומרת להפסיק לעשות את כל היתר, חלילה וחס.

מל פולישוק-בלוך: אבל, אם אנחנו רוצים להגיע להישגים ואם אנחנו רוצים להיות ברי תחרות, אנחנו צריכים להתמקד.

מל פולישוק-בלוך: לכן, מיקדנו את הפוקוס בשלושת התחומים האלה.

מל פולישוק-בלוך: התחום הרביעי שבאמת צריכים להשקיע בו הוא כבר מהכיוון של האמצעים.

מל פולישוק-בלוך: התחום הזה הוא תחום ה-IT ומי שמוביל אותו הוא איציק כהן.

מל פולישוק-בלוך: מטרת התחום הוא לשדרג באופן משמעותי את המיחשוב בסקטור הציבורי.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על מיחשוב של משרדי ממשלה, של בתי חולים, של בתי סוהר, של בתי משפט.

מל פולישוק-בלוך: רמת המיחשוב של כל המערכת הציבורית יחסית ליכולות שלנו היא ברמה מאוד מאוד ירודה.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מתייחסת לזה כאל ענף של מדע כי זה לא מדע.

מל פולישוק-בלוך: אבל, זהו כלי שבלעדיו לא נוכל להגיע לשום מקום.

מל פולישוק-בלוך: זה דבר בסיסי כפי שאנחנו כותבים בעט, בעיפרון או במחשב.

מל פולישוק-בלוך: ארבעת הכלים העיקריים שאני מדברת עליהם להשקעה כדי להגיע לפיתוחים בשלושת התחומים שדיברתי עליהם הם התחומים הבאים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על הגברת הפעילות של המדען הראשי.

מל פולישוק-בלוך: אני הבנתי שהוא לא בארץ ולכן הוא לא פה.

מל פולישוק-בלוך: המדען הראשי של התמ"ת מוציא כבר היום מיליארד שמונה מאות מיליון.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על הקצאת סכום נוסף כדי למצות את הענף הזה.

ד"ר אורנה ברי: דרך אגב, זה היה התקציב השקלי כשהשער של השקל מול הדולר היה 3.

ד"ר אורנה ברי: כלומר, יש ירידה דולרית בהשקעות בשיעור של כ-30%.

מל פולישוק-בלוך: זה עוד יותר מחמיר את המצב.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על השקעה בקרנות הון סיכון.

מל פולישוק-בלוך: אני לא נכנסת כרגע לסכומים, אבל אני מדברת על האפיק הזה של קרנות הון סיכון.

מל פולישוק-בלוך: אני מדברת על השקעה באקדמיה כי גם הביו, ובמיוחד הביו, זה שילוב של התעשייה עם האקדמיה.

מל פולישוק-בלוך: הננו הוא כמעט כולו באקדמיה.

מל פולישוק-בלוך: האפיקים שאפשר להשקיע זה דרך משרד המדע.

מל פולישוק-בלוך: יש אפיקים נוספים, יש את האקדמיה למדעים.

מל פולישוק-בלוך: האפיקים ישנם, אבל התחום הזה צריך למצוא את ביטויו.

מל פולישוק-בלוך: הכלי הנוסף או האמצעי הנוסף הוא נושא החינוך וזה עולם מלא מגוון.

מל פולישוק-בלוך: אני מדברת על הכשרה מקצועית.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים לעשות עכשיו באופן מסיבי הכשרה מקצועית של האוכלוסייה שלנו.

מל פולישוק-בלוך: לפני שבוע ימים היינו באינטל, אני יודעת שיש פרוייקטים כאלה גם במקומות אחרים שבהם לוקחים מובטלים שאין להם 12 שנות לימוד והופכים אותם לאנשי מקצוע.

מל פולישוק-בלוך: זו הדרך היחידה בה ניתן להוציא אנשים מן העוני כך שהם יוכלו להיות אנשים שמביאים תועלת למדינת ישראל ולעצמם בוודאי.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים גם על הכשרה של סטודנטים בוגרי היי-טק שהם מובטלים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נאמר להם שהם לא מקבלים דמי אבטלה, אלא בכסף הזה הם אמורים להכשיר את עצמם, ילמדו עוד תואר, כך שהם יהיו אנשים בעלי יכולת יותר גבוהה.

מל פולישוק-בלוך: זה יהיה טוב להם וטוב גם לנו כמדינה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על הכשרת עובדים בפריפריות, אוכלוסיות שהיום לא יודעות אפילו לפתוח את השאלטר.

מל פולישוק-בלוך: לא כולם חלילה, אני לא עושה הכללות.

מל פולישוק-בלוך: אבל, יש אוכלוסיות גדולות מאוד, אם זה נשים, אם זה חרדים, אם זה ערבים.

מל פולישוק-בלוך: חלק מהם נכנסו לתחום הזה, אבל אפשר כאן לפעול והקרקע פורייה לעשות את העבודה הזו.

מל פולישוק-בלוך: דווקא תקופה של משבר היא הזמן לעשות את הדברים האלה שמדינה צריכה לעשות, ולא רק הסקטור הפרטי.

מל פולישוק-בלוך: הסעיף האחרון שגם הוא חשוב הוא תחום החינוך.

מל פולישוק-בלוך: הנייר הזה נכתב כבר לפני חודשיים, הרבה לפני שהדו"ח הידוע שממקם את ישראל במקום ה-31 או ה-33 במדעים ובמתמטיקה פורסם.

מל פולישוק-בלוך: כבר אז אנחנו באנו ואמרנו שאנחנו חייבים להכשיר כאן את הדור הבא, ועכשיו זה הזמן.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יכולים להשקיע המון בהיי-טק של היום, בתעשיות ובאקדמיה.

מל פולישוק-בלוך: אבל, אם לא הכנו את הדור הבא, בעצם לא עשינו כלום.

מל פולישוק-בלוך: זו נקודה מאוד מאוד חשובה והדו"ח שדירג את מדינת ישראל במקום ה-31 טפח על פרצופנו ואמר לנו: תראו איך אתם נראים.

מל פולישוק-בלוך: יש המון מה לעשות פה, ואולי אחר כך נייחד על זה דיון יחד עם משרד המדע, אנחנו נפעל גם בתחום הזה.

מל פולישוק-בלוך: בגדול, זו הכוונה.

מל פולישוק-בלוך: אפשר לדבר על הנושא שנמצא כאן ישיבות שלמות, אפשר לעשות ממנו דוקטורט.

מל פולישוק-בלוך: אני רק הארתי פה ואני אשמע את ההערות שלכם.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לומר כמה משפטים לגבי מה עשיתי עד עכשיו כדי לקדם את העניין.

מל פולישוק-בלוך: לפני כמה ימים הייתי אצל שר האוצר בנימין נתניהו, לפני כן הייתי גם אצל השר שיטרית.

מל פולישוק-בלוך: הם יודעים מזה.

מל פולישוק-בלוך: כל היוזמה לכך התחילה ממפגש שהיה לי עם השר נתניהו בסוף אפריל כשהתוכנית הכלכלית הידועה התחילה לרוץ פה.

מל פולישוק-בלוך: כשראיתי את התוכנית שהכילה 177 דפים, דובר שם על תשתיות.

מל פולישוק-בלוך: היה שם סעיף קטן שמדבר על השקעה בתשתיות לצמיחה כלכלית.

מל פולישוק-בלוך: לטעמי, הסעיף היה מצומצם מידיי והוא בוודאי לא היה ממוקד בדבר הנכון.

מל פולישוק-בלוך: כל סעיף הקצאת המדינה לתשתיות בסך של חמישה מיליארד שקל לארבע-חמש שנים הקרובות, נצבע בצבע של תשתיות פיזיות.

מל פולישוק-בלוך: קרי, כבישים ומסילות ברזל.

מל פולישוק-בלוך: בוודאי שזה מאוד חשוב, אבל הטענה שלי היא שהמדינה לא יכולה להשקיע רק בזה.

מל פולישוק-בלוך: עוד 15 מיליארד שקל, המדינה תנסה לגייס ממקורות חיצוניים.

מל פולישוק-בלוך: באותה ישיבה אמרתי לשר האוצר: מה עם ההיי-טק שאתה כל כך מעריך אותו ויודע שזה מנוף לצמיחה?

מל פולישוק-בלוך: הוא אמר: כן, את צודקת, תכיני תוכנית.

מל פולישוק-בלוך: הלכנו והכנו תוכנית.

מל פולישוק-בלוך: אני חוזרת ואומרת, באותם ימים פגשתי את איציק ומאז התחלנו להניע את העניין הזה.

מל פולישוק-בלוך: אתם ודאי יודעים מה איציק עושה בנושא של ה-IT, הוועדה הלאומית לחברת המידע.

מל פולישוק-בלוך: זה הבסיס כדי שנוכל לעשות גם את כל היתר.

מל פולישוק-בלוך: ובכן, הכנו תוכנית ולפני שבוע לאחר שהיה לנו הנייר הראשוני, הלכתי לשר האוצר והרציתי בפניו את האני מאמין של התוכנית הזו.

מל פולישוק-בלוך: כמובן שלא הייתה לו אף מילה שלילית לומר על העניין.

מל פולישוק-בלוך: הוא אמר שאנחנו צודקים ושזה מצוין.

מל פולישוק-בלוך: אני אמרתי שאנחנו צריכים גם צ'ק.

מל פולישוק-בלוך: כלומר, לא מספיק לומר רק שזה נכון, אלא צריך גם לעשות.

מל פולישוק-בלוך: האמת היא שהוא אפילו הביע את רצונו להגיע לכאן הבוקר.

מל פולישוק-בלוך: אבל, זימנו אותו לוועדת הכספים וזה תמיד יותר דחוף ויותר חשוב.

מל פולישוק-בלוך: אבל, זה לא כל כך משנה ואני אפילו מעדיפה שהוא לא יהיה פה היום, למה?

מל פולישוק-בלוך: אם אנחנו נגבש הצעת החלטה לממשלה שמאחוריה עומדת תוכנית עבודה, המדינה לא תוכל להתעלם מזה.

מל פולישוק-בלוך: יותר מזה, זה יהיה כתוב בצורה כזו שיהיה לה קל לבצע.

מל פולישוק-בלוך: אם אין לנו אמונה ותקווה, אז ודאי שאפשר לסגור את העסק.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו חייבים להאמין שאנחנו יכולים לעשות שינוי.

מל פולישוק-בלוך: אני התחלתי לדבר גם עם ראש הממשלה בעניין הזה.

מל פולישוק-בלוך: נשלחתי לאביגדור יצחקי ואני אכן קיימתי איתו פגישה.

מל פולישוק-בלוך: נאמר לי שהוא עוסק בעיקר בתחומים הכלכליים חברתיים, לא המדיניים.

מל פולישוק-בלוך: בכל מקרה, אני הצגתי גם בפניו את התוכנית שלנו וגם שם זכיתי למחמאות, פירגון, ורצון לעשות.

מל פולישוק-בלוך: התבקשתי להכין הצעת מחליטים.

מל פולישוק-בלוך: זה הסגנון שהממשלה מקבלת החלטות, מחליטים ואחר כך היא גם אמורה לבצע.

מל פולישוק-בלוך: אני באמת רוצה שנצא מפה עם הצעת מחליטים לממשלה כדי שיהיה משהו אפקטיבי מהעניין הזה.

מל פולישוק-בלוך: שיהיה ברור, לא הטרדתי אתכם לירושלים כדי לעשות עוד דיון אקדמאי בשאלה מה אנחנו חושבים שצריך להיות.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה שנצא מפה עם נייר עבודה, זו המטרה.

מל פולישוק-בלוך: ברור שסביב השולחן הזה עם כל כך הרבה אנשים, זה לא יהיה מעשי.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נדבר על העקרונות וכל אחד יעיר את הערותיו.

מל פולישוק-בלוך: דיברתי עם יעקב שיניין, אבל זה יכול להיות גם מישהו אחר, הוא הביע את נכונותו לרכז את החומר ולהפוך אותו לנייר עבודה מקצועי.

מל פולישוק-בלוך: הייתה לי שיחה ארוכה איתו, הוא לא היה יכול להגיע לפה.

מל פולישוק-בלוך: אבל, גם הוא איתי בעניין הזה.

מל פולישוק-בלוך: אבל, אני אשמח לכל יוזמה אחרת, ובלבד שיהיה לנו נייר עבודה.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שדי מיציתי את הפתיח שהיה ארוך מידיי.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לשמוע את התייחסות שלכם לדבריי ולמה שאנחנו רוצים לעשות.

מל פולישוק-בלוך: הבמה שלכם.

מל פולישוק-בלוך: איציק, שר האוצר דיבר איתי על כך שחלק מהערבויות שהאמריקאים נתנו לנו לאחרונה, ילך לנושא הזה, והוא מדבר על מיליארד וחצי דולר.

מל פולישוק-בלוך: זה כבר סכום מאוד משמעותי.

מל פולישוק-בלוך: אני חוזרת שוב שיהיה ברור, הממשלה יש לה החלטות בצנרת לעשות עם תקציבים, חלק גדול ממה שאני מדברת פה.

מל פולישוק-בלוך: הרעיון הבסיסי הוא לעשות את זה כהכרזת מדיניות או אסטרטגיה כוללת.

מל פולישוק-בלוך: את זה הסברתי גם לשר האוצר והוא הסכים איתי.

מל פולישוק-בלוך: המדינה צריכה להכריז שזה הדגל שלה.

מל פולישוק-בלוך: לא מספיק לומר שזה תשתית לאומית.

מל פולישוק-בלוך: בתשתית לאומית משקיעים כספים, זה ברור.

איציק כהן: יש סדרה של פגישות וכנראה שהולכות להיסגר כמה החלטות חשובות.

איציק כהן: כנראה שהולכת להיות הקצאה של 500 מיליון שקל בשלוש השנים הקרובות עם החלטת ממשלה בגין נושא של ממשל זמין והייעוד האמיתי של שיפור השירות לאזרח.

איציק כהן: הממונה על התקציבים הולך להעביר החלטת ממשלה בגין הנושא הזה כך שזה יהיה חלק מתקציב המדינה.

איציק כהן: משרדים יצטרכו להוכיח התייעלות ולשם כך יוקצה סדר גודל של 500 מיליון שקל לשלוש השנים הקרובות.

מתן וילנאי: איציק, כמה פעמים כבר קיבלו את ההחלטה הזו בעבר?

מתן וילנאי: את בטח מדבר על מרכבה, משהו כזה.

איציק כהן: לא, בכלל לא.

איציק כהן: מרכבה זו עובדה קיימת, היא רצה.

איציק כהן: למי שלא יודע, הממציא של הוועדה הלאומית לחברת המידע זה השר לשעבר שיושב כאן.

איציק כהן: דרך אגב, היו ארבע פגישות והרבה מהנוכחים כאן יושבים בפגישות האלה.

איציק כהן: חשוב שפעם אחת תבוא לפגישה הזו.

איציק כהן: מה שיצרת בחברה הלאומית קורם עור וגידים, זה עובד יפה.

איציק כהן: שנית, אנחנו הולכים לצאת בסדרה של מכרזים וזה חייב להיות עם ערבויות, עם החלטות ועם תקנות חדשות של מושגים שנקראים מכרזים ל- BOT .

איציק כהן: זאת אומרת, שלא יהיה מצב כזה שהממשלה או משלם המסים או התקציב יממן את זה, אלא משקיעי חוץ יבואו לממן כאן סדרה של עשרה פרוייקטים בסדר גודל של מיליארד שקל שאכן צריכים אותם, כמו מערכת GIS, מערכת מיפוי לכל המימשל, כמו מערכות האחדת סמכויות או כמו כרטיס חכם, או נושא של כספת או מסים בקליק.

איציק כהן: שיפור השירות לאזרח באמצעות חברות בינלאומיות, באמצעות כסף חיצוני, באמצעות זה שייתנו להם זיכיון לשבע שנים להפעיל את המערכות האלה וכך יהיה שיפור.

איציק כהן: דבר נוסף, זה לא יהיה מימון של משלם המסים ולא התקציב.

איציק כהן: מעבר לזה, יהיה כנראה עיקרון של העסקת בין 7,000 ל- 10,000 עובדים מובטלים.

איציק כהן: רמי גוזמן כתב את המודל הזה להעסקת עובדים בתחום ההיי-טק, וה-IT בפרט.

איציק כהן: יש ספונסר חרדי שהולך לתרום סדר גודל של 100 מיליון דולר לפרוייקטים שייקרא: חרדים לעבודה.

איציק כהן: כלומר, להביא לכך שהחרדים ייכנסו למעגל העבודה, הוצאתם מנטל האבטלה ולהביא לכך ש-20 אלף חרדים ייכנסו לתחום העבודה.

איציק כהן: האיש היקר הזה הולך לתרום סדר גודל של 100 מיליון דולר כך שניתן יהיה להעסיק עובדים בצורה הזו בתחום ההיי-טק, אלקטרוניקה, ו-IT ודברים אחרים, כולל הכשרה ודברים אחרים.

איציק כהן: זו דוגמא לגורמי חוץ שיכולים להשקיע.

איציק כהן: אם אנחנו מדברים על רובד של תקציבים, מדובר כאן על 500 מיליון שיוקצה.

מל פולישוק-בלוך: לכמה זמן יוקצו 500 מיליון?

איציק כהן: לשלוש שנים.

איציק כהן: הקטע השני הוא מיליארד שקל בגין פרוייקטים של BOT, PFI, או החזר השקעה בגין חיסכון.

איציק כהן: הנושא השלישי זה ספונסרים חיצוניים.

איציק כהן: אנחנו אמרנו חרדים, אבל עמי גוזמן דיבר כאן על ערבים ועל כל סקטור אחר שניתן יהיה להוציא אותו מהעוני.

איציק כהן: לדוגמא, השבוע הגשנו מסמך לשר האוצר בנושא אימהות חד-הוריות.

איציק כהן: אנחנו נגרום לכך שהם יעבדו בכל סנטרים עם שיטה שאנחנו חושבים שהיא שיטה ייעודית שיכולה להוציא אותן מהמעגלים האלה.

איציק כהן: הרצון הוא טוב, רואים את האור בקצה המנהרה גם בכסף, כלומר גם בתקציבים, גם פנימיים וגם חיצוניים.

איציק כהן: זו המתכונת של המדיניות שאנחנו הולכים להגיש וכנראה שזה יגיע לממשלה יחד עם התוכנית שלך.

אריה סקופ: הדברים שהממשלה עושה הם בסך הכל בכיוון הנכון.

אריה סקופ: יש היום יותר היצע לאקדמאים מביקוש בשוק.

אריה סקופ: כלומר, אקדמאים עם הכשרה יותר רבה לא מביאים לכך שיהיו יותר משרות.

אריה סקופ: בשנות השיא, בשנות 1999-2000 כשהתעשייה הייתה צריכה אנשים, אנשים ראו שהמתעשרים החדשים באים מתחום ההיי-טק וזה גרם לביקוש מיידי באוניברסיטאות.

אריה סקופ: אנשים הלכו ללמוד את המקצועות האלה.

אריה סקופ: היום כשרואים שחלק גדול מאלה שלמדו לא מוצאים עבודה, זה בהכרח גורם לנסיגה.

אריה סקופ: אני חושב שהנסיגה הזו תתבטל ברגע שהתעשייה תסחוב את העניין קדימה, כך שאני לא חושב שאפשר לעשות החייאה מלאכותית לעניין הזה של ביקוש לפקולטות למדעים.

אריה סקופ: אני חושב שהקטע בו הממשלה עושה מימשל זמין, שירות עצמאי לאזרחים הוא בור גדול מאוד ללא תחתית כי השירותים שהממשלה נותנת הם עצומים.

אריה סקופ: זה מהפך מאוד גדול בכל הבנייה של המערכות שישנן היום בממשלה.

אריה סקופ: המערכות היום משרתות פקידים ופתאום יהיה צורך במערכות שמשרתות אזרחים.

אריה סקופ: זה מהפך מאוד גדול.

אריה סקופ: אני לא יודע איך הממשלה תבדוק את היעילות הזו, איך האזרחים ייתנו לה ציונים לגבי השימושיות.

אריה סקופ: אבל בגדול, הגישה הזו היא גישה נכונה.

אריה סקופ: ברגע שילכו לכיוון הזה של מימשל זמין זה ידרוש הרבה מאוד משרות כי זה מעגל עצום של עובדים.

אריה סקופ: המון מפעלים יוכלו לעבוד בתחום של עזרה לאזרח, איך עושים עבודות.

אריה סקופ: להרבה אזרחים במדינה אין הכשרה להגיע למימשל זמין והם יצטרכו לדעת איך להגיע למערכות האלה.

אריה סקופ: לפני שלוש שנים אנחנו עשינו תוכנית עם משרד העבודה לגבי הכשרת מובטלים תוך שלושה חודשים להיות טכנאי help desk.

אריה סקופ: במשרד העבודה יש תוכנית ספציפית כזו.

מל פולישוק-בלוך: כמה אנשים עובדים בתוכנית הזו?

אריה סקופ: בשלוש שנים משרד העבודה הכשיר פחות מ-150 איש.

מל פולישוק-בלוך: האם אי אפשר יהיה לעשות את זה 1,500 איש?

אריה סקופ: יהיה אפשר לעשות את זה יותר.

אריה סקופ: אני מניח שזה סיפור הביצה והתרנגולת.

אריה סקופ: יהיה צורך ביותר אנשים בגלל הפונקציה של מימשל זמין.

אריה סקופ: הרבה דברים שעליהם איציק מדבר היום, הם לא דברים שאני רואה אותם בחצי השנה הקרובה.

מל פולישוק-בלוך: אי אפשר להכשיר אנשים ברמה גבוהה תוך שבועיים.

מל פולישוק-בלוך: ברמה הלאומית אנחנו צריכים לתכנן קצת קדימה.

מל פולישוק-בלוך: הרי ברור שהמשק העולמי יצא מהמשבר הזה, לא רק המשבר שלנו.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו היום צריכים לנצל את המצב הזה וכן לעודד אנשים ללכת לאקדמיה.

אריה סקופ: אני לא נגד האקדמיה.

אריה סקופ: אני מדבר על זה שנראה לי שבשנתיים הקרובות יש לנו בור, בעייה אמיתית.

אריה סקופ: אני מניח שיש הרבה פתרונות לטווח הארוך.

אריה סקופ: אני מדבר על דברים לשנתיים הקרובות.

אריה סקופ: אפשר להרים בפרק זמן של חצי שנה-שנה חלק גדול מהפרוייקטים עליהם איציק מדבר.

אריה סקופ: חלק מהם תלויים בחקיקה.

אריה סקופ: למשל, הדברים היו רצים מהר יותר אם הממשלה הייתה גומרת את כל החקיקה בנושא חתימה דיגיטלית, שאנשים לא צריכים להתייצב כדי להציג את עצמם, אפשר לעשות דברים באינטרנט, ולזהות את עצמם בצורה נכונה.

אריה סקופ: קשה אולי לסובבים סביב השולחן לראות את ההשפעה של מימשל זמין על השוק, אבל זה יפתח פתאום תעשייה שלמה בשוק.

אריה סקופ: יהיו הרבה אנשים שלא ידעו איך ניגשים לדברים האלה ואיך עושים אותם כך שייווצר ה-Help desk.

אריה סקופ: הרבה אנשים ייכנסו לתעשייה, זה דורש המון כוח אדם ביצירה האתרים.

מל פולישוק-בלוך: כן, אני רוצה שנתייחס גם להיבטים של המדע כי אם אנחנו מדברים על ביו-טכנלוגוגיה, על ננו טכנולוגיה, על אלקטרוניקה, אז אלו תחומים שהם אולי יעזרו אם אותם אנשים יוכשרו, אבל זה כיוון אחר לגמרי.

מל פולישוק-בלוך: זה באמת מה שיוביל אותנו לתחרות בעולם.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים פה זה על העט ועל הנייר, אנחנו צריכים לדבר עכשיו על איך אנחנו מובילים את זה קדימה.

מל פולישוק-בלוך: לפני כמה שבועות היה פה טוני מרפי שהוא היה היועץ של ממשלת אירלנד שעשתה את המהפכה הגדולה באירלנד.

מל פולישוק-בלוך: היום קיבלתי את הספר שלו בנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: הוא סיפר לנו מה אנחנו צריכים לעשות, מה כדאי לעשות, מה הניסיון שלו שם.

מל פולישוק-בלוך: יש המון דברים שאנחנו כממשלה צריכים לעשות.

מל פולישוק-בלוך: אבל הדגש שצריך להיות כאן סביב השולחן ובתוכנית שלנו הוא על איך מנצלים את החלק של המדע בעניין הזה.

מל פולישוק-בלוך: אורנה, האם את רוצה להתייחס?

ד"ר אורנה ברי: אני חושבת על כמה דברים.

ד"ר אורנה ברי: אני חושבת על מה שאת עושה, אני חושבת על התחום שאני מכירה, אני חושבת על משרד החינוך, אני חושבת על תוכנית כמו תוכנית "עתידים" שלדעתי היא אחד המפעלים הכי יפים שנעשים היום בארץ.

ד"ר אורנה ברי: לראייה, כשנדרש ביצוע אז צריך את משרד הביטחון וצריך תורמים פרטיים, ואני לא מוציאה את האוניברסיטאות.

ד"ר אורנה ברי: כל המהלכים האלה הם מהלכים לטווח רחוק.

ד"ר אורנה ברי: כלומר, יש לנו המון פעילויות ספורדיות.

ד"ר אורנה ברי: הפעילויות האלה אין להם איחוד ברמה המנהיגותית בין בנק ישראל, משרד האוצר, משרדי המדע, התמ"ת ות"ת או אקדמיה.

ד"ר אורנה ברי: אני כבר מפרידה בין חינוך וכל דבר שיש לו תוצאה, בגלל שאני לא רואה תוצאות אצל משרד החינוך ויש לי על כך ביקורת.

ד"ר אורנה ברי: הספקטרום הוא בהחלט הון אנושי, יכולת ביצוע וספקטרום כלכלי ואני מסתכלת כאן על המדע במובן של ערך כלכלי ולא רק במובן של נושא מעניין.

ד"ר אורנה ברי: אני הייתי מסתכלת על שני צירים.

ד"ר אורנה ברי: ציר אחד הוא באמת לקדם את הנושא התקציבי בתנאי שנעשות פעולות יעילות.

ד"ר אורנה ברי: יש הרבה מאוד פיזור כספים, ואנחנו רואים את זה במשרד החינוך, שלא מביא תועלת.

ד"ר אורנה ברי: התשתית היא חינוך וכאן אני חוזרת בעיקר לאקדמיה.

ד"ר אורנה ברי: הניצול הוא בשני ערוצים, כאשר ערוץ אחד הוא כלכלי, התחרות שלנו במשק העולמי.

ד"ר אורנה ברי: הערוץ השני הוא survival שזה הצבאי.

ד"ר אורנה ברי: אני רואה מיומנויות משותפות בשניהם.

ד"ר אורנה ברי: הציר השני הוא מאוד חשוב.

ד"ר אורנה ברי: אריאל שרון הוא ראש הממשלה הראשון שלא מדבר על מדע וטכנולוגיה כשהוא מייצג את מדינת ישראל.

ד"ר אורנה ברי: אני לא שמעתי את המילים מדע וטכנולוגיה בנאומים של ראש הממשלה, וזה מנהיגות.

ד"ר אורנה ברי: תוך כדי זה שאת מדברת אני חושבת על מה זה הטמעה ברשות המחוקקת ומה זה הטמעה ברשות המבצעת.

ד"ר אורנה ברי: את מעלה כאן ברשות המחוקקת, את המשאלה שאל"ף, לא נרד ברמה החינוך, בי"ת, שנעלה ברמה של הניצול של החינוך לצרכים כלכליים, וגימ"ל, שהרשות המבצעת תבצע את התוכניות ביעילות.

מל פולישוק-בלוך: זה לא דרישות מוגזמות.

ד"ר אורנה ברי: לא, אני לא מבקרת אותך.

ד"ר אורנה ברי: אני רק אומרת, יש קושי מאוד גדול כי את בעצם מדברת בצורה אופקית על דיסיפלינות שכל אחת מהן הפכה לאוטונומיה בלתי מקושרת עם הגופים האחרים, והזכרתי את בנק ישראל, את משרד האוצר, את משרד התמ"ת, את משרד המדע, ות"ת, ומשרד החינוך.

ד"ר אורנה ברי: יש כאן איזשהו דבר שצריך להחדיר בשני ערוצים.

ד"ר אורנה ברי: ערוץ אחד הוא מתוקצב והוא תוכניתי, והביצוע בו ייקבע על ידי הניהול שלו.

ד"ר אורנה ברי: הערוץ השני הוא מנהיגותי והוא ערכי.

ד"ר אורנה ברי: הדברים שאמרתי הם מאוד כלליים, אבל אפילו אם הם כלליים, בכל זאת בחלק מהם עסקתי במשך מספר שנים, הם ברי תרגום למעשה.

ד"ר אורנה ברי: הדבר הראשון שלא עולה כסף הוא להחזיר את הנושא הזה לשולחנו של ראש הממשלה בהתבטאויות לגבי ערכה של מדינת ישראל.

ד"ר אורנה ברי: כשאני חושבת על החוסן הלאומי ואני חושבת על תוכנית "עתידים" שבעיניי היא המפעל הכי יפה שקם בארץ בשנים האחרונות, הוא תפוקה לחלוטין של ועדה שהוקמה במשרד הביטחון שהשתתפו בה כל ראשי המוסדות האקדמיים.

ד"ר אורנה ברי: הזיק של הרעיון נוצר סביב מפעל חינוכי באחת מעיירות הפיתוח שנתן מנוף לאנשים שיודעים לבצע, לקחת כספים גם ממשרד הביטחון, אחר כך גם קצת ממשרד החינוך וגם מגופים פרטיים, ולהניע דבר.

ד"ר אורנה ברי: הדבר הזה הוא מנותק, ישנן תוכניות נוספות שבכלל לא מדברות אחת עם השנייה.

ד"ר אורנה ברי: זאת אומרת, יש חפיפה, יש אפילו מידה מסוימת של אוטונומיה של הדברים, וצריך באיזשהו מקום להנחיל את זה כך שאותה יעילות תעבור גם למשרד החינוך.

ד"ר אורנה ברי: אנחנו רוצים לעשות את זה בגדול.

ד"ר אורנה ברי: אני לא יכולה להתיימר ולתת לך בדקה אחת הצעת מחליטים

מל פולישוק-בלוך: אבל, את אומרת שהיא נחוצה.

ד"ר אורנה ברי: בוודאי שכן.

ד"ר אורנה ברי: הנושא הזה היה פעם הכבוד הגדול ביותר ולכן היה כבוד להתקבל לטכניון או למוסד תחרותי אחר, והיה כבוד לסיים דוקטורט.

ד"ר אורנה ברי: כל הדברים האלה פתאום מנותקים.

ד"ר אורנה ברי: לתקופה מסוימת הם הפכו לערך חומרי ואחרי שהם הפכו לערך חומרי הם לחלוטין אבדו.

מל פולישוק-בלוך: אני מנסה לחבר את השניים משום שאני רואה בזה ערך ערכי שיש לו משמעות מאוד מאוד חומרית שבלעדיה אין לנו קיום, זה מה שאני מנסה להוכיח פה.

מל פולישוק-בלוך: ד"ר אורנה ברי: חומר הוא לא דבר רע, אבל הוא דבר רע כשהוא הופך לאתוס בפני עצמו והוא מנותק.

מל פולישוק-בלוך: אותם אנשים שהם סופר מוכשרים לייצר טכנולוגיות שנותנות לנו אמצעי הגנה בפרופורציות המוזרות שאנחנו נמצאים בהם במזרח התיכון, לפעמים גם יודעים לפתח משהו חדש מבחינת תרומה תרופתית אנושית או איכות חיים, ויודעים גם לפתח מזה מסחור מאוד חזק וכו'.

מל פולישוק-בלוך: אלו תכונות מאוד ברות שימוש מחדש.

מל פולישוק-בלוך: כל הנושא של ידע הוא לא לשימוש חד-פעמי.

מל פולישוק-בלוך: הוא נושא שניתן להשתמש בו בקונטקסט שונה למנף הרבה מעבר לקצב שבו אתה עושה כשאתה עושה אבולוציה פשוטה.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

מתן וילנאי: חבר כנסת תמיד נדון לרוץ מוועדה לוועדה כי אי אפשר לתאם את לוחות הזמנים של הוועדות.

מתן וילנאי: לא סביב השולחן הזה צריך לדבר על חשיבות מדע וטכנולוגיה ועל היכולת של ההון האנושי שלנו.

מתן וילנאי: כל זה מובן מאליו.

מתן וילנאי: אבל לא כך בונים תוכנית להשקעה של מיליארד וחצי דולר, טוב לפחות לדבר.

מתן וילנאי: לא שאני מאמין שיצא מזה הרבה, אבל זה טוב לדבר על זה.

מתן וילנאי: אני רוצה להמשיך את הקו של אורנה.

מתן וילנאי: לשנינו יש את החסרון או היתרון שהיינו זמן בתוך המערכת הזו.

מתן וילנאי: תוכנית "עתידים" היא דוגמא קלאסית לאיך מטפלים בנושא, דבר שממשלת ישראל לא מעיזה לעשות ולא עשתה עד עכשיו.

מתן וילנאי: צריך לכפות עליה לעשות, כי זה רק בכפייה לא בשום דרך אחרת.

מתן וילנאי: השאלה, היא איך כופים עליה.

מתן וילנאי: תוכנית "עתידים" היא תוכנית של מערכת הביטחון.

מתן וילנאי: יש שני גורמים בארץ הזו שיודעים לעשות תוכניות ארוכות טווח וזה המגזר הפרטי שחי מזה וחייב את כספיו לעצמו, וזה מערכת הביטחון.

מתן וילנאי: בממשלה לא עוסקים בכלל בתוכניות ארוכות טווח, זו מילה מגונה.

מתן וילנאי: כל אחד מסתכל כמה שבועות קדימה, המושג של שנים בכלל לא קיים, צריך להגיד את האמת.

מתן וילנאי: זוהי המציאות שבה מתמודדים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא מוכרחים להסכים לזה.

מתן וילנאי: צריך להילחם בזה.

פרופ' רות ארנון: אני רוצה להעיר בהערת ביניים שהמערכת האקדמית - - -

מתן וילנאי: אני מקבל את ההערה.

מתן וילנאי: יש מספר ועדות שעסקו בתחום הארוך הטווח של מחקר מדעי והן כל פעם נדחו על רקע התקציבי.

מתן וילנאי: השיטה היא באמת ללכת לאביגדור יצחקי או למישהו אחר, וכך זה גם נראה.

מתן וילנאי: הכוונה של מלי היא נכונה וצריך להגיע לזה.

מתן וילנאי: השאלה היא, מהו המכניזם שיביא אותנו לתוצאה הזו.

מתן וילנאי: זו בעצם השאלה שאיתה צריך להתמודד.

מל פולישוק-בלוך: מה אתה מציע?

מתן וילנאי: אחרי מאבק ארוך הגענו לזה שתהיה מלמו"פ.

מתן וילנאי: מה שנעשה סביב השולחן זה בדיוק תפקידה של המלמו"פ, המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח.

מתן וילנאי: מה החסרון של הנייר הזה שאני מקבל אותו בסך הכל?

מתן וילנאי: יגידו שיש פה הטייה של בעלי עניין.

מתן וילנאי: יש פה מספר אנשים שכל אחד מייצג הון לא קטן, שיש להם עניין לפתח אותו, וזאת לא תהיה הראייה הלאומית הנקייה.

מתן וילנאי: לטעמי, יש פה הדגשת חסר לביו לעומת הנושא של טכנולוגית המידע.

מתן וילנאי: טכנולוגית המידע שיש לה נציגים גם סביב השולחן הזה מטופלת בצורה מאוד רצינית במערכת הביטחון כי זה אופייה.

מתן וילנאי: הביו לא מטופל במערכת הביטחון לחלוטין.

מתן וילנאי: מערכת הביטחון היא קטליזטור עצום במחקר ובפיתוח במדינת ישראל, ואתם יודעים את זה היטב.

מתן וילנאי: יש פה הרבה אנשים שנולדו במערכת הזו.

מתן וילנאי: לכן, תהיה פה יותר מהערה אחת בצד המדעי, הצד המקצועי, ורק מועצה לאומית שתהיה צמודה לראש הממשלה, אורנה אומרת בצדק שזה בכלל לא מופיע בדברים שלו, היא תדאג שזה יופיע אצלו בדברים.

מתן וילנאי: שר המדע צריך לעשות ואין לי שום טענה אל שר המדע כי גם אני לא הצלחתי ואני מכיר את המערכת הזו היטב.

מתן וילנאי: מכיוון שהולכים לטווח ארוך, צריך שהוועדה הזו תלחץ קודם כל, ולדעתי זה צריך להיות באג'נדה שלה, להקמת מועצה לאומית למחקר ולפיתוח שבה מיוצגת האקדמיה, המו"פ הממשלתי, המגזר העסקי.

מתן וילנאי: כולם מיוצגים שם.

מתן וילנאי: היא תייצר תוכנית ארוכת טווח בדיוק על הקווים האלה, אבל תהיה עליה חותמת של נושא מאוזן שרואה את הכל בראייה לאומית.

מתן וילנאי: זה צריך להפוך לתוכנית ממשלתית.

מתן וילנאי: זה אבן יסוד בכל תוכנית כלכלית.

מתן וילנאי: יש לי הרבה הערות לתוכנית הכלכלית גם לחיוב וגם לשלילה, אבל אי אפשר להסתפק בעניין הזה בסיסמאות.

מתן וילנאי: עד עכשיו מסתפקים בסיסמאות.

מתן וילנאי: אבן יסוד בחברה הישראלית זה מדע וטכנולוגיה.

מתן וילנאי: לצערי, עד עכשיו אנחנו עושים ההפך, לא אלה שיושבים סביב השולחן הזה.

מתן וילנאי: עלה כאן העניין של הסקר האחרון בחינוך, הרי זה לא מקרה.

מתן וילנאי: אנחנו אחת המדינות עם ההקצאה לחינוך הגבוהות ביותר מבחינת כסף וצריך לזכור את זה, והכי נמוכה כמעט בהקצאת כסף לתלמיד.

מתן וילנאי: למה הדבר הזה קורה לנו?

מתן וילנאי: מישהו שאל את השאלה הזו?

מתן וילנאי: מישהו ניסה לתת לזה תשובה?

קריאה: קוראים לזה מינהל תקין.

מתן וילנאי: בדיוק כך, חד וחלק.

מל פולישוק-בלוך: זה סתם בירוקרטיה.

מתן וילנאי: או סתם בירוקרטיה או סתם אוזלת יד.

מתן וילנאי: הבעיה היא לא כסף.

מתן וילנאי: איך אוכפים במדינת ישראל בעיות?

מתן וילנאי: אומרים שאין כסף ואז לא מתמודדים עם העניין.

מתן וילנאי: ואז אתה שואל את השאלה הכי פרוזאית, מה אתה עושה עם הכסף שיש?

מתן וילנאי: אבל, אתה לא מקבל תשובות רציניות וטובות בעניין הזה.

מתן וילנאי: מה זאת אומרת אין כסף?

מתן וילנאי: כמה כסף החזיר משרד החינוך למשרד האוצר בשנה האחרונה כי הוא לא הצליח למצות אותו?

מתן וילנאי: כמה כסף החזירו משרדי ממשלה אחרים כי הם לא עשו איתו שום דבר בתקופה שאין כסף?

מתן וילנאי: האם אנחנו לא יודעים את זה?

מתן וילנאי: אני מאוד ריאליסט, אנחנו נכנסים לדרך פה לדרך ארוכה, זה לא מסע קצר.

מתן וילנאי: אני כבר אומר שזה לא ייגמר בקדנציה של הכנסת הזו, זה לא ייגמר בקדנציה של הממשלה הזו בהנחה שהיא תסיים את הקדנציה שלה, ואני בעד שהיא תסיים כי יש פה גם עניין לאומי חשוב, למרות שאני מהאופוזיציה.

מתן וילנאי: צריך לבנות את זה לטווח ארוך.

מתן וילנאי: יש להתחיל להקים מועצה שתאזן את כלל הרצונות, היא תדע לתת להם עדיפות.

מתן וילנאי: היא תביא את זה לדיון ממשלתי שבמקרה הטוב יקרה לקראת שנת העבודה 2006, ואז אפשר יהיה לדבר על העניין הזה.

מתן וילנאי: הכיוון הוא בהחלט נכון.

מתן וילנאי: הייתי אומר שלמעשה זהו ההון היחיד שיש למדינת ישראל ואנחנו לא משתמשים בו כמו שצריך.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה שאתם תבינו את האני מאמין שלי.

מל פולישוק-בלוך: אני האדם הכי פרקטי שיש, אולי בגלל שאני באה מהסקטור הפרטי, אולי בגלל שכך חונכתי.

מל פולישוק-בלוך: ברור שאתה צודק בכל מה שאמרת ברמה העקרונית, התיאורטית, ואולי גם המעשית.

מל פולישוק-בלוך: אבל, שנינו יודעים שהמלמו"פ לא יקום בחצי השנה הקרובה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו חיים פה ואנחנו יודעים את כל מערכת הלחצים שיש מסביב.

מל פולישוק-בלוך: יש לנו את המועצה הלאומית לביטחון.

מל פולישוק-בלוך: היא קיימת על פי חוק, היא כבר עובדת.

מל פולישוק-בלוך: היא החלטת ממשלה שיש לה תקציב.

מל פולישוק-בלוך: זה מנגנון שעובד ומוציא ניירות נהדרים.

מל פולישוק-בלוך: תשאל את עוזי דיין ואת האחרים.

מל פולישוק-בלוך: מדובר באנשים מאוד רציניים.

מל פולישוק-בלוך: אנשים הכי טובים עומדים ועמדו בראש הדבר הזה, so what?

אריה אלדד: ההבדל האמיתי הוא שבמועצה הלאומית לביטחון, הקברניטים לא רוצים גוף כזה שיגיד להם מה לעשות וגם יכתיב להם.

מל פולישוק-בלוך: חלק מהקברניטים גם לא רוצים את המלמו"פ.

קריאה: גם משרד החינוך לא רוצה שמישהו יסתכל לתוך הביצועים שלו.

מל פולישוק-בלוך: בדיוק, נכון.

מל פולישוק-בלוך: מה שאני מנסה לומר הוא שאני מסכימה שצריך לפעול על פי המלמו"פ.

מל פולישוק-בלוך: אני גם הגשתי כבר הצעת החוק לקצר את התהליך.

מל פולישוק-בלוך: זה לא סותר.

מל פולישוק-בלוך: אני אעביר לה את כל הניירות שלנו ביום שהיא תקום.

מל פולישוק-בלוך: אבל בינתיים, אנחנו לא יכולים לשבת ולחכות, זו הבעיה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו במצב שהולך ומדרדר.

מל פולישוק-בלוך: נכון שיש היום מעין הרגשה שהמצב הכלכלי קצת השתפר לעומת המצב שהיה לפני חודשיים.

מל פולישוק-בלוך: אני לא צריכה לומר ליושבים פה שאווירה זה חלק מהכלכלה.

מל פולישוק-בלוך: כשאתה יוצר אווירה טובה באים משקיעים.

מל פולישוק-בלוך: כשנפגשתי עם השר נתניהו הוא אמר לי: בשביל מה אני צריך את כל התוכנית הזו?

מל פולישוק-בלוך: נקרא למשקיעים שיבואו.

מל פולישוק-בלוך: אני אמרתי לו: אבל, הם לא באים, עובדה.

מל פולישוק-בלוך: האם ראית פה משקיעים בשלוש השנים האחרונות?

מל פולישוק-בלוך: אבל, אם ראש הממשלה יוביל את המהלך הזה וישים את הנושא בחזית ואם הוא יהיה המנהיג של הנושא הזה, אז המשקיעים גם יבואו, אין לי ספק.

מל פולישוק-בלוך: אז גם יצטרכו פחות כסף מהמדינה.

מל פולישוק-בלוך: אבל בינתיים, אני צריכה לדחוף אותו, להכניס לו את המילים לפיו, זו הבעיה שלי, כי הוא לא עושה את זה באופן טבעי.

מל פולישוק-בלוך: רבין בא ואמר דברים אחרים.

מל פולישוק-בלוך: גם הוא היה איש צבא והוא הבין את החשיבות של נושאים מסוימים.

מל פולישוק-בלוך: אני שמעתי כמה נאומים שלו בתחילת דרכו, ונהניתי מכל מילה.

מל פולישוק-בלוך: אני הרגשתי שאני יכולה להיות רגועה.

מל פולישוק-בלוך: כאן אנחנו צריכים לעזור לראש הממשלה להיכנס לערוץ המאוד מאוד חשוב הזה.

מל פולישוק-בלוך: זה התפקיד שלנו, בראש ובראשונה.

מתן וילנאי: אל תליני עדיין בנושא המלמו"פ.

מתן וילנאי: צריך לדחוף אותה.

מל פולישוק-בלוך: אין לי שום בעיה עם זה, זה לא סותר.

מל פולישוק-בלוך: בינתיים, אפשר לעבוד במקביל.

מל פולישוק-בלוך: אני לא רואה דבר שלילי במילה אינטרסנטיות.

מל פולישוק-בלוך: כל גוף שנמצא פה יש לו אינטרס, ולכן זה לא סתם סמלי שאתם פה בישיבה ראשונה בכנסת ולא במשרד של מישהו.

מל פולישוק-בלוך: אני לא אינטרסנטית לשום דבר, מתוקף תפקידי אני מחויבת רק למדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שאם אני אלך רק לערוץ הזה או רק לערוץ אחר, אני אעשה עוול.

מל פולישוק-בלוך: השילוב של כל האינטרסים פה הוא זה שיוביל אותנו למקום אחר, ולכן אין לי בעיה עם המילה אינטרסים.

רמי גוזמן: בתקופה שבה הייתה אורנה ברי מדען הראשי, היה לה ראש ממשלה שהיה פתוח לנושאים האלה, באותה עת כיהן בנימין נתניהו.

רמי גוזמן: הוא היה פתוח לתעשייה, הוא היה פתוח להשכלה הגבוהה.

רמי גוזמן: הוא היה זה שנתן את התנופה ליצירת המסה הגדולה של המהנדסים.

מל פולישוק-בלוך: כן, אבל הוא זה גם אמר בבמות שאליטה זה דבר שלילי.

אריה אלדד: נדמה לי שאחת הדרכים הפשוטות לנסות לרתום את הקברניטים שלו זה הכבוד, לא אנחנו המצאנו את זה.

אריה אלדד: אני מציע שהטכניון יאמץ את שרון, ומכון ויצמן את - - -.

אריה אלדד: אני מדבר ברמה של הענקת תואר ד"ר לשם כבוד והצעת נאום בשבח הרמת הדגל של המדע והטכנולוגיה.

אריה אלדד: זה לא עולה כסף.

אריה אלדד: יכול להיות שהוא לא ירצה, אבל מי שבורח מהכבוד לא מספיק מהר, הכבוד משיג אותו.

פרופ' רות ארנון: בדרך כלל לא מקובל להעניק תארי כבוד לאנשים בזמן שהם משרתים במשרה כזו, לא לנשיא מכהן ולא לראש ממשלה מכהן מפני שזה עלול להיות נגוע בכאילו שוחד.

ד"ר אורנה ברי: הכוונה היא לקשור את האנשים הפוליטיים יותר למחויבות.

מל פולישוק-בלוך: רבותיי, יש לנו שעה לדיון ואני רוצה שכולם יבואו לידי ביטוי.

מל פולישוק-בלוך: תשתדלו לא לדבר על חשיבות המדע והטכנולוגיה אלא על הצד האופרטיבי, איך עושים את זה.

ברוך גינדין: את דיברת על קבוצות אינטרסים.

ברוך גינדין: אבל, אנחנו גוף שצריך להיות אובייקטיבי.

ברוך גינדין: חלק מהשרים ויושבת ראש הוועדה גם כן, ראו את האנליזה שאנחנו עשינו לגבי היציאה מהמשבר.

ברוך גינדין: מדברים כאן על הרבה דברים שהם נכונים, כולל הדברים של מתן.

ברוך גינדין: אבל, אנחנו צריכים להפריד בין ה-long term ל-short term.

ברוך גינדין: המדינה הזו בבוץ, אנחנו עכשיו מדממים.

ברוך גינדין: אנחנו מדברים על זה שזה טוב לשפר את החינוך, זה נכון, ועל דברים שקשורים לוועדה הלאומית שיתנו פירות אולי בעוד שלוש או ארבע שנים.

ברוך גינדין: אבל קודם כל צריך לראות איך ניתן לעצור את הדימום.

ברוך גינדין: מדברים שיש אולי עוד קצת כסף בקרנות, זה המים שנשארו בצינורות ואז נדמה לנו שיש מים בברז.

ברוך גינדין: אבל, זה עוד מעט הולך להיגמר.

ברוך גינדין: מדברים שהמצב הוא פחות גרוע.

ברוך גינדין: רבותיי?

ברוך גינדין: ומה אם יש מקומות בהם מועסקים עובדים רק 70% מזמנם.

ברוך גינדין: עובדים כאן על זמן קצוב.

מל פולישוק-בלוך: מה אתה מציע?

ברוך גינדין: התרומה השלילית של ההיי-טק לירידה בכלכלה היא בערך 6 ביליון דולר.

ברוך גינדין: זה כמעט 60% מהנסיגה הכלכלית הכוללת.

ברוך גינדין: זאת אומרת, זה גם המרפא המיידי שיכול להיות.

ברוך גינדין: אנחנו צריכים לבודד נושאים בתוך ההיי-טק.

ברוך גינדין: למשל, נושאים שהם ארוכי טווח כמו ננו טכנולוגיה והכל, עד שמתארגנים ועד שבונים ועד שמביאים רעיונות.

ברוך גינדין: למעשה, אי אפשר יהיה להשתמש בכסף שעליו מדברים בשנת התקציב הזו.

ברוך גינדין: צריך לתכנן את הדברים על ציר הזמן, דברים שהם יותר מידיים כמו דרך קרנות הון סיכון, והדברים הכי מידיים שזה שירותים.

ברוך גינדין: אפשר להתחיל מחר ולפעול בנושא השירותים, זה מייצר ישר משרות.

ברוך גינדין: באותו מחקר מצאנו שכל משרה בהיי-טק מייצרת 2 עד 2.5 משרות ב - low tech.

ברוך גינדין: זאת אומרת זה גם פותר בעקיפין את אלה שהלכו לכבישים so called, ששם הכסף ממילא הולך לפועלים תורכים והקבלנים מפקידים את זה בבנקים בחוץ לארץ.

ברוך גינדין: זאת אומרת זה רק זליגה החוצה מהמערכת.

ברוך גינדין: לגבי ה-BOT, יש כאן טעות חשבונית.

ברוך גינדין: ביליון דולר על חמש שנים זה 200 מיליון לשנה.

ברוך גינדין: אבל, אותם 200 מיליון לשנה מייצרים 360 מיליון בהכנסות במיסוי דרך כמה מעגלים שעוברים במערכת.

ברוך גינדין: זה עסק הכי טוב שיש, שים 200 מיליון תקבל 360.

ברוך גינדין: אני חושב שעכשיו מוכרחים להתרכז כמה שיותר מהר ב-short term, כי אחר כך לא יהיה long term.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, גם לייצר פה.

ברוך גינדין: אני לא מדבר רק על ייצור.

ברוך גינדין: לא איכפת לי שחברת תעביר את הנהלת החשבונות שלה לארץ ותייצר משרות.

ברוך גינדין: אם את זוכרת, בניתוח הזה בשרשרת הערך, המו"פ הוא בין 10% ל-12% מכל שרשרת הערך.

ברוך גינדין: כל היתר, להוציא החברות שהתמסדו בארץ, צ'ק פוינט, אמדוקס וכאלה, נעשה בחו"ל.

ברוך גינדין: רוב החברות הצעירות נודדות לחו"ל אחרי שלוש שנים.

ברוך גינדין: הן יונקות מהמערכת את כל התמיכות ואת הכל בתקופה הקשה, הן לא משלמות מסים כי הן בשלב ההפסד.

ברוך גינדין: אבל, בשלב הפריחה משלמים את זה לגויים.

ברוך גינדין: נעשה מו"פ גדול, נסבסד אותו והכל, אבל לא יוצא מזה בסוף כלום.

ברוך גינדין: אני לא מדבר רק על תוכנה, זה גם תקשורת וזה גם דברים אחרים.

ברוך גינדין: מערכת המיסוי בדומה לאירלנד, יכולה לעשות את המו"פ.

ברוך גינדין: בסך הכל, היום אנחנו לא ממסים דברים שלא קורים, אז המדינה לא מפסידה.

אסתר פפר: אני רוצה להתייחס לנושא של החינוך הטכנולוגי.

אסתר פפר: היוזמה של מלי היא ללכת בתחום של החינוך אבל לא להיכנס למערכת החינוך.

אסתר פפר: צריך למפות מהר את הפרוייקטים ולהתחיל להזיז אותם חוץ למערכת.

אסתר פפר: יש להרחיב את המוצלחים שבהם מהר.

אסתר פפר: את זה באמת ניתן לעשות מיידית עם חלק מהאנשים שיושבים סביב השולחן, ואני מאמינה שנוכל למצוא את האחרים.

אסתר פפר: לדעתי, זה דבר שאנחנו כבר יכולים לעשות.

מל פולישוק-בלוך: את זה אנחנו הולכים לעשות יחד עם טלי, עם משרד המדע.

מל פולישוק-בלוך: הקמנו צוות היגוי ספציפית לנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: זה רק אחד הסעיפים שלנו בכל התוכנית.

מל פולישוק-בלוך: אבל, זה רק אחד הסעיפים שלנו בכל התוכנית.

פרופ' רות ארנון: את התחלת מזה שהתשתית היא החינוך וזה נכון.

פרופ' רות ארנון: אני חושבת שאת החסרת שלב אחד וזה המחקר, מחקר אקדמי של בעיות מדעיות.

פרופ' רות ארנון: כמו שהחינוך הוא התשתית לכל השאר, המחקר האקדמי הוא גם התשתית לפיתוח העתידי שלאחר מכן.

פרופ' רות ארנון: אסור לשכוח את זה.

פרופ' רות ארנון: מה שמושקע היום במחקר אקדמי בארץ הוא ממש לעג לרש.

פרופ' רות ארנון: חלק מההון האנושי שלנו הוא בתחום הזה ולכן חשוב מאוד לכלול את זה.

פרופ' רות ארנון: אני לא אומרת שזה צריך להיות מרכיב עיקרי, אבל חשוב מאוד לכלול את זה.

ד"ר אורנה ברי: אמרתי שאני מדברת מאוד בסכמתיות ובהפשטה.

ד"ר אורנה ברי: זה ברור לגמרי שמערכת חינוך יש לה בסיס רחב של הוראה ולימודים לתואר ראשון.

ד"ר אורנה ברי: הוא נעשה צר יותר.

ד"ר אורנה ברי: בלי כל הפריון של המחקר המדעי, בוודאי שמתרוששת גם רמת היכולת להשתמש בתוצאות מחקר.

פרופ' רות ארנון: כשאנחנו מדברים על תשתית חינוך, אני חושבת שאנחנו מדברים על תשתית חינוך אם לא מגן הילדים אז לפחות מבית ספר עממי.

ד"ר אורנה ברי: צריך לקחת technology Achieving business value from, science and technology זה ברור.

פרופ' רות ארנון: אבל התשתית צריכה להיות מההתחלה עד לרמה שכוללת את המחקר המדעי התיאורטי.

אלי הורוביץ: אישית, אני לא מרגיש שאני מייצג את מישהו, חוץ מאשר עמדה שאני קניתי מהניסיון שיש לי לגבי המשק.

אלי הורוביץ: שנית, הביקורת הקשה שיש לי על המוסדות בישראל היא בעיקרה על ניהול גרוע ולא על רעיונות לא טובים.

אלי הורוביץ: אני תמיד מתחיל את הישיבות אצלי בזה שאני אומר שיש לי בעיה קולינרית, אני אוהב להפריד בין המרק לבין הזבובים.

אלי הורוביץ: יש לנו שאלה אסטרטגית מאוד חשובה שלא נתנו לה תשובה, האם אנחנו באמת רוצים לבסס משק שבנוי על מדע, טכנולוגיה, הון אנושי?

אלי הורוביץ: אנחנו מקשקשים את זה, אומרים את זה, יש חברות שאמרו את זה.

אלי הורוביץ: מדינת ישראל מעולם לא אמרה את זה.

אלי הורוביץ: שמעתי על זה בהמון נאומים.

אלי הורוביץ: לדוגמא, אי אפשר להתייחס לננו טכנולוגיה מבלי לדעת מדוע החלטנו בכלל על ננו טכנולוגיה, מי החליט על זה?

אלי הורוביץ: אם באים ואומרים בתוך האסטרטגיה, כל נושא חדש במדינת ישראל חייב להיבדק במוסדות מדע אחדים, יהיה לזה איזה תקציב, מן מבחן התכנות כזה.

אלי הורוביץ: האם יש לנו בכלל פיזיקאים?

אלי הורוביץ: אני לא יודע מה צריך לננו טכנולוגיה.

אלי הורוביץ: האם אפשר להמציא את הכימאים האחרים לא אלה שיש לנו או מהנדסי חשמל?

אלי הורוביץ: האם צריך להתייחס לעודף מסוים במדעי החיים שאין היום אליו שום תוכנית?

אלי הורוביץ: אני מכיר את זה בעובדה.

אלי הורוביץ: כולנו מדברים על ביו-טכנולוגיה.

אלי הורוביץ: שלחתי פתק למומחית יותר גדולה ממני, גם חברה טובה, היא לא ענתה לי על השאלה מה זה ביו-טכנולוגיה.

אלי הורוביץ: שאלתי, האם במדינת ישראל זה BTG זצ"ל או לא זצ"ל, ז"ל?

אלי הורוביץ: האם זה הקופקסון?

אלי הורוביץ: דוגמא, נניח שמה שאנחנו עושים באותם מפעלים הוא בלתי חשוב למדינת ישראל.

אלי הורוביץ: ולא רק נניח, בעובדה כל התמיכה הממשלתית אם אינני טועה מהמדען הראשי היום, נגיד שהיא פחות מ-12 מיליון דולר, נדמה לי שזה הרבה פחות, במיליארד פלוס דולר יצוא שאנחנו עושים.

אלי הורוביץ: אני הצעתי בכלל להתנתק מהמדען, למה לכתוב להם מכתבים?

אלי הורוביץ: הסיפור הזה נמאס.

אלי הורוביץ: יכול להיות שזה נכון, רק אין החלטה כזו.

אלי הורוביץ: מדברים כאילו המדען הראשי מפתח ביו-טכנולוגיה.

אלי הורוביץ: אני אומר לך באחריות מלאה, מבזבז כספי ציבור, נקודה, כמו שבזבזו את זה עד היום, למה?

אלי הורוביץ: כי אין הגדרה אסטרטגית.

אלי הורוביץ: מה זה כסף ציבור?

אלי הורוביץ: האם זה של מישהו אחר?

אלי הורוביץ: זה שלי.

אלי הורוביץ: זה כל כך נכון שגם חלק מהדברים שאנחנו מציעים כאן הופכים לבלתי נכונים.

אלי הורוביץ: אני רוצה להסביר למה אני בעד חלק מהדברים שנאמרים כאן.

אלי הורוביץ: אל"ף, אני מתנה את זה שזה יהיה כפוף למדיניות ממשלתית שלא אני דווקא חתום עליה.

אלי הורוביץ: אבל, זה צריך להיות במסגרת מדיניות ממשלתית.

אלי הורוביץ: נאמרו כמה דברים טובים בתוך המדיניות הזו, לא כולם רעים, וצריך להתייחס אליהם.

אלי הורוביץ: יש היום משבר ואם אז אומרים: אני לא רוצה לעסוק לא בנושא אסטרטגיה, ולא בנושא טווח בינוני, אני רוצה לעסוק במה שניתן לפתרון המשבר.

אלי הורוביץ: משבר פותרים אחרת.

אלי הורוביץ: אנחנו יודעים איך מטפלים במשבר.

אלי הורוביץ: גם אני לא ברחתי מלטפל ביותר ממשבר אחד במהלך חיי.

אלי הורוביץ: אתה לוקח אז את כל הכלים ואתה יודע שאף כלי איננו טוב, אבל אתה משתמש קצת בכל אחד ואתה רץ קדימה.

אלי הורוביץ: מכל מה שראיתי כאן לא מצאתי כל כך הרבה רעיונות שבאמת מתאימים לתוכניות משבר.

אלי הורוביץ: אבל יכול להיות שיש כאן, וכדאי להתחיל להוציא החוצה.

אלי הורוביץ: למשל רעיון של מתן שיעורים במתמטיקה, פיזיקה, כימיה, מדע, עברית, בניצול של אותם אנשי ההיי-טק שאני בטוח שהם המורים הכי גרועים.

מל פולישוק-בלוך: מר הורביץ, אתמול היינו באוניברסיטה העברית וראינו את מה עושה שם פרופ' יצחק - - -.

מל פולישוק-בלוך: אלו הפנינים שצריך לעשות אותם ברמה הלאומית.

אלי הורוביץ: במשבר מתנהגים אחרת.

אלי הורוביץ: כשאת הולכת בשקט ובונה עניין, את בוחרת כמה רעיונות גאוניים, כמה אנשים מצוינים, לביצוע ואת הולכת על מצוינות.

אלי הורוביץ: כשאת הולכת ב-turn around, לא כך הולכים.

אלי הורוביץ: אין זמן לזה.

אלי הורוביץ: יש לך בעיה איך מעסיקים לא 100 איש אלא איך מעסיקים 5,000, ואני כבר לא מדבר על יותר.

מל פולישוק-בלוך: התוכנית הזו מביאה לתעסוקה של 50,000 איש.

אלי הורוביץ: אני לקחתי נושא אחד כדוגמא, ללמד את תלמידי ישראל.

אלי הורוביץ: יהיו לי אז מורים לא טובים.

אלי הורוביץ: אני אצטרך לעשות את זה בשיטה אחרת מבית ספר, בקבוצות קטנות, בקייטנות.

אלי הורוביץ: אבל, פספסנו כבר את התקופה.

אלי הורוביץ: אבל, אני בכל זאת הייתי מחטט ומחטט ובודק.

אלי הורוביץ: אני חושב שבמדען הראשי יש כסף.

אלי הורוביץ: כל פעם שהיה צריך, הכסף הכי קל להשגה היה אצל המדען הראשי.

אלי הורוביץ: אני השגתי בזמנו מאות מיליונים למדען הראשי, מפני שיש כאן רצון לתת.

אלי הורוביץ: גם ראש ממשלה מת לומר: נתתי למדע, זה נורא יפה.

אלי הורוביץ: בנימין נתניהו רוצה במאת האחוזים לומר את זה.

אלי הורוביץ: האמת היא שהשתמשו לא מכסף חדש אלא מהעודפים של משרדים אחרים ותקעו אותם תמיד למדען.

אלי הורוביץ: אני מציע להגדיר יותר את הנושא מסביב לפתרון הבעיה המשברית שאנחנו עומדים בפניה היום, למרות שלא קיימת אסטרטגיה ברורה של מדינת ישראל.

אלי הורוביץ: יש לנסות להתכנס מסביב לכמה מוסכמות.

אלי הורוביץ: יש מוסכמה, ואני אומר לך שהיא לא נכונה, שההיי-טק אסור שירד בסך הכל הנפח הלאומי שלנו.

אלי הורוביץ: אני אומר לך שזה לא נכון.

אלי הורוביץ: אני מוכן לקבל את המוסכמה הזו כהנחת עבודה נכונה לפתרון המשבר, שאני יודע שאני לא אפתור 100% שלו.

אלי הורוביץ: אם אפתור 50% יכול להיות שאני אגיע לגודל הרצוי שאני חושב.

אלי הורוביץ: אני יכול להתכנס לדבר שאני אינני מסכים איתו.

אלי הורוביץ: אבל, אילו היית אומרת לי שאני צריך לשבת על מה שאת מתיימרת לומר בנייר הזה, אני לא יכול להסכים עם זה.

אלי הורוביץ: אני מתחיל לשאול האם גם אני אצטרף לליגה של bad management?

אלי הורוביץ: אני דווקא רוצה לטעון לפחות ל-better management.

אלי הורוביץ: אני מציע להתכנס סביב הקטע הזה.

אלי הורוביץ: אני חושב שיעקב שיינין הוא איש טוב לזה.

אלי הורוביץ: ואז אפשר לפתח כמה רעיונות הספציפיים, יכול להיות בלי תוספת דרמטית של כסף.

אלי הורוביץ: מדברים על 100 ביליון שקל בחמש שנים על תשתית.

אלי הורוביץ: שמעת היום כבר את הנגיד אומר את זה, הנגיד אומר קצת יותר וביבי מסכים למספרים.

אלי הורוביץ: השאלה היא, מה הולך על התקציב, ומה הולך על ה- BOT.

מתן וילנאי: אני מצטער שאני נאלץ לעזוב לוועדה אחרת.

מתן וילנאי: תזמינו אותי לישיבה הבאה.

מתן וילנאי: ראשית, אני שוב מברך על היוזמה הזו.

מתן וילנאי: אנחנו באקדמיה מרגישים ברוח רעננה כאשר מדברים על חשיבות המדע והטכנולוגיה, תקופה ארוכה לא שמענו את זה.

מתן וילנאי: אני רוצה לומר כמה מילים על התכנון דווקא לטווח ארוך.

מתן וילנאי: אני בא ממגזר האקדמיה שבו הטווח הארוך הוא חשוב ביותר.

מתן וילנאי: אנחנו נמצאים כמובן בבעיה זמנית מאוד מאוד עמוקה וצריך לחשוב איך לפתור אותה.

מתן וילנאי: לחלק מהאנשים כאן יש בעניין הזה ניסיון הרבה יותר גדול מהניסיון שלי.

מתן וילנאי: אבל, אנחנו חייבים לא לשכוח את הטווח הארוך.

מתן וילנאי: אני אולי אומר שתי החלטות שהתקבלו במהלך ההיסטוריה של הטכניון.

מתן וילנאי: החלטה אחת הייתה ב-1950, להקים פקולטה לאווירונאוטיקה, כאשר במדינה הזו בקושי היו מכוניות.

מתן וילנאי: אתם יודעים מה יצא מזה.

מתן וילנאי: זה לא לקח יום ולא יומיים, אבל אחרי עשרים שנה היו תוצאות.

מתן וילנאי: אם לא הייתה לנו התשתית הזו, לא הייתה התעשייה האווירית.

מתן וילנאי: ב-1960 החליטו לעבור מזרם חזק מה שנקרא, לאלקטרוניקה.

מתן וילנאי: אם לא היו עושים את הדבר הזה לא הייתה במדינת ישראל תעשיית היי-טק.

מתן וילנאי: לכן, אסור לנו לשכוח את העובדה שאם אנחנו נזניח היום כמה תחומים מרכזיים של המדע והטכנולוגיה במדינת ישראל, אנחנו נשלם את המחיר הזה בצורה קשה בעוד חמש או עשר שנים.

מתן וילנאי: ברגע שנפתח פער במדע, הפער הוא אדיר ואי אפשר להשיג אותו.

מתן וילנאי: דוגמא קלאסית לזה הייתה כאשר התפרקה ברית המועצות.

מתן וילנאי: תוך כמה שנים הם הפסידו דור מדענים שלם שהיגר לארצות הברית, לישראל ולמקומות אחרים.

מתן וילנאי: המדע הרוסי נמצא היום ארבע דרגות מתחת למה שהוא היה לפני 15 שנה, וייקח להם עשרים שנה לחזור למעמד מוביל, אין בזה שום ספק.

מתן וילנאי: מערכת ההשכלה הגבוהה נמצאת היום במצב דומה.

מתן וילנאי: הקריסה יכולה להיות מאוד מהירה.

מתן וילנאי: נאמר פה שיש דעיכה בהתעניינות בלימוד מקצועות מתקדמים בהיי-טק.

מתן וילנאי: הדבר הזה בגדול הוא לא נכון.

מתן וילנאי: אנחנו בטכניון עדיין דוחים אחד מכל שלושה מועמדים.

מתן וילנאי: בהנדסה ביו רפואית שזה תחום שבישראל כמעט לא התפתח למרות שיש לנו פוטנציאל אדיר של השילוב בין הנדסה לרפואה, אנחנו מקבלים מועמד אחד מתוך עשרה, וזה אחרי סלקציה עצמית של המועמדים שלא מגישים את עצמם כי הם יודעים שאין סיכוי.

מל פולישוק-בלוך: אם יש 20,000 מובטלים שמקבלים דמי אבטלה, שאני קוראת להם דמי בטלה, כדי לשבת בבית, זה פשע.

מל פולישוק-בלוך: כי ,אותם החבר'ה בדיוק באותו כסף היו יכולים לעשות תואר אקדמאי.

פרופ' יהודה אפלויג: תואר שלישי הוא חיוני היום במחקר, בעצם צריך יותר מזה.

פרופ' יהודה אפלויג: זה פתרון והוא אגב לא עולה כסף.

מל פולישוק-בלוך: זה אותו כסף, רק בחלוקה קצת שונה.

רמי גוזמן: בנימין נתניהו היה ראש הממשלה בתקופתה של אורנה.

רמי גוזמן: הוא הוכיח את עצמו כאחד שאוזנו קרויה ודלתו פתוחה.

רמי גוזמן: לא תמיד הדברים התבצעו.

רמי גוזמן: אבל, הוא בשל לעניין הזה.

רמי גוזמן: לא צריך לחפש מתנדב תורן שיקבל תואר כבוד ויישא נאום, כי נתניהו מספיק לכל הדברים שאנחנו מדברים כאן.

רמי גוזמן: הוא גם מגדיר את עצמו כראש ממשלה כלכלי.

רמי גוזמן: כל התוכנית הזו שמדוברת כאן היא די ברמת הרעש אצלו וצריך רק לעזור לו מהבחינה הפוליטית.

רמי גוזמן: כלומר, צריך לבנות תוכניות כאלה שהוא יוכל להעביר אותן מבחינה פוליטית, כאשר מדובר על אימהות חד-הוריות או השקעה בעשירים, בתעשיות, או בדברים מהסוג הזה.

רמי גוזמן: יש לך כאילו את האיש שעליו את יכולה לבנות, אם נשכיל לבנות מהדברים האלה דברים שהם ניתנים למכירה וניתנים לשכנוע ולקנייה ולהסבר בצד הפוליטי.

מל פולישוק-בלוך: זו הכוונה.

רמי גוזמן: לוועדת המדע והטכנולוגיה יש אותנו ולנו יש את ועדת המדע והטכנולוגיה, וצריך למצוא כאן את הדברים המשולבים, את מה שנובע מהעסק הזה.

רמי גוזמן: בסופו של דבר ביום יום שלנו, אנחנו צריכים לעשות את הכלכלה גם בראייה וגם בכלכלה.

רמי גוזמן: את צריכה לתת לזה את הביטוי החוקי ולדאוג שהדברים האלה יקבלו לבוש חוקי וגם שלא יהיו מחטפים מהסוג של חוק ההסדרים.

קריאה: במכללות, באוניברסיטאות יש ביקוש.

קריאה: זה לא בדיוק נכון.

קריאה: מכללת תל-חי רוצה לפתוח חוג למחשבים ולא מאשרים לה, יש לה סטודנטים.

רמי גוזמן: אפשר לנצל את העניין הזה נניח למלגות באמצעים שונים שעלו כאן, וליצור את הביקוש לאותם אלה שמובטלים לתקופה של שנה-שנתיים עד שיעבור הגל הזה, ובינתיים להעלות את הרמה האנושית.

רמי גוזמן: זו גם כן תוכנית שיכולה להיגזר ממה שאת כותבת כאן.

רמי גוזמן: אפשר להיעזר באיציק או באחרים.

רמי גוזמן: אבל, צריך גם לשמור על מה שיש כי ברגע שאת סוגרת פקולטה אחת כזו, היא יותר לא תקום.

רמי גוזמן: הפעילות כאן היא מבורכת, צריך לנסות לתרגם אותה לדברים כאלה שאפשר למכור אותם, והכי חשוב שאפשר יהיה לקנות אותם.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

פרופ' מנחם מגידור: אני רוצה לתמוך בהתלהבות כמובן בדברים שאמר ידידי יצחק אפלויג מהטכניון בקשר לנושא של המשקל הנאות לשיקולים ארוכי טווח כנגד שיקולים קצרי טווח.

פרופ' מנחם מגידור: ברור לגמרי שיש לנו בעיה אקוטית וברור לגמרי שצריך לטפל בבעיה האקוטית.

פרופ' מנחם מגידור: אבל, אסור לנו להזניח את התשתית ארוכת הטווח.

פרופ' מנחם מגידור: מדינת ישראל השכילה אפילו בתקופות מאוד קשות להשקיע באקדמיה, במחקר, בדברים שהם באמת ארוכי טווח.

פרופ' מנחם מגידור: מדינת ישראל של שנות החמישים, של תקופת הצנע, ומייד לאחר מלחמת השחרור עדיין החזיקה ברמה שהייתה מאוד סבירה באותה תקופה, את האוניברסיטה העברית, את הטכניון, את מכון ויצמן, משום שהיה לה חזון במידה רבה.

פרופ' מנחם מגידור: בתקופה שהלחצים הכלכליים היו עצומים עדיין הושקעו סכומים לא מבוטלים במוסדות הללו.

פרופ' מנחם מגידור: התפתחו גם מוסדות נוספים וכך הלאה, אם כי זה יותר לקראת תחילת שנות הששים.

פרופ' מנחם מגידור: הסקאלה השנייה, אני נותן מספר גנרי חמש שנים, אבל זה יכול להיות חמש שנים וגם שבע שנים, וזה השקעה במו"פ תעשייתי.

פרופ' מנחם מגידור: צריך לעשות את זה בצורה חכמה, לנצל את היכולות שיש באקדמיה, לתפור את כל הקשרים בין האקדמיה לתעשייה על מנת שבעוד חמש עד שבע שנים יהיו המוצרים או הטכנולוגיות שיהיו בסיס לתעשייה הישראלית בעוד חמש, שבע, עשר שנים.

פרופ' מנחם מגידור: יש את טווח הזמן של עשרים שנה וזהו טווח הזמן של מערכת החינוך, להשקיע היום בהוראת מדע, ואני הייתי יותר מדגיש מדע יותר מטכנולוגיה משום שהמדע יהווה בסיס לטכנולוגיה.

פרופ' מנחם מגידור: יש להשקיע השקעה מסיבית, לאו דווקא כספית.

פרופ' מנחם מגידור: אני בהחלט מקבל את ההערה שיש כאן ניצול רחוק מאוד באופטימלי של המשאבים במערכת החינוך.

פרופ' מנחם מגידור: אפשר לעשות עבודה נפלאה, בעלות של 60 שקל לשנה לילד אתה עושה תוכנית שמעשירה את רמת החינוך המדעי שלו בצורה פנטסטית.

שי דנציגר: עד כמה שנראה לי, אני הצעיר בחבורה פה.

שי דנציגר: אני בא ממש מהשטח.

שי דנציגר: בשביל להגיע לפה עצרתי ניסוי בננו-טכנולוגיה בגבעת רם.

שי דנציגר: אשתי גם מובטלת היי-טק, כך שגם מהבחינה הזו אני בא מהשטח.

מל פולישוק-בלוך: זה מה שאנחנו רוצים לעשות ואנחנו נדאג שזה יקרה.

איציק כהן: אני רוצה להעיר הערה לדבריו של מר הורוביץ בנושא השכר, שבאותו נפח תקציבי להעסיק יותר אנשים.

איציק כהן: הממשלה למרות כל הביקורת, עשתה מכרז עבור כל הסקטור הציבורי.

איציק כהן: הצלחנו להוריד את המחירים, את התשומות ב-20% במדינת ישראל.

איציק כהן: כנראה שזה מחלחל עכשיו גם לסקטור הפרטי.

איציק כהן: יש ירידה של 20% בתשומות כוח אדם בנושא של היי-טק.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עשינו את החשבון בכל פרוייקט.

מל פולישוק-בלוך: הגענו לזה שמגיעים 20,000 אנשי היי-טק וסביב כל אחד כזה עוד שני אנשים שהם לא היי-טק.

מל פולישוק-בלוך: כשאני אומרת היי-טק, אני מתכוונת לכל מה שאתם עושים, אל תתייחסו רק לתוכנה פרופר, זה הכל.

מל פולישוק-בלוך: היה לי ויכוח עם סטף ורטהיימר, הייתי אצלו לפני שבועיים, הוא ניסה להראות לי שזה לא היי-טק והראיתי לו איך העסק שלו הוא מאוד היי-טק.

יוסי פילוס: אני מנסה להעיר פה איזשהי זווית שהיא לא מופיעה במסמך.

יוסי פילוס: נניח שהצלחנו והכשרנו עשרות אלפי מהנדסים מהמוכשרים שיש בעולם, האם יש מה לעשות איתם?

יוסי פילוס: אני חושב שאם לא תהיה תשתית של תעשייה שתאפשר להם לממש את היכולות שלהם, לאו דווקא במגזר הציבורי, אז החבר'ה האלה בשלב מסוים יאספו את הפקלאות שלהם ויעברו לחוץ לארץ, או שתהיה בכלל מוטיבציה שלילית.

יוסי פילוס: אתה יכול להביא את הגמל לשוקת, אתה לא יכול להכריח אותו לשתות.

יוסי פילוס: אפשר לעשות חלק מהדברים לא באמצעות תקציבים ממשלתיים, אלא באמצעות מעשי חקיקה פשוטים.

יוסי פילוס: לדוגמא, בקנדה לפני מספר שנים הקימו בורסה ויש לך יכולת לגייס שם כסף בתהליך שהוא בערך כמו גיוס כסף מקרנות היון סיכון.

יוסי פילוס: אני לא אומר שזה טיול שנתי, אבל אתה עושה איזשהו תהליך, יש כללים, יש רגולציה, אתה מגייס כסף והפלטפורמה הזו מאפשרת גם למשקיעים שצעדו כברת דרך, לעשות את ה-exit המיידי ולהיפגש עם כסף.

יוסי פילוס: אני חושב שאם לא נסגור את המעגל הפיננסי, ואם אנחנו נדבר במונחים בציר שבין האזרח שאנחנו רוצים לכפות עליו או לשכנע אותו ללמוד משהו והממשלה, לא נפתור את הבעיה.

יוסי פילוס: בסופו של דבר מי שירים את הנטל זה יהיה השוק, והשוק הוא זה שיכתיב.

יוסי פילוס: אנחנו יודעים שבשנות הבועה בשנים 99 ו-2000 כשהיה פה אקשן בתעשייה, אנשים הסתדרו בשלשות באוניברסיטאות ללמוד מדעים מדויקים כי הייתה להם מוטיבציה.

יוסי פילוס: הם גם לא חיפשו מימון משום מקום.

יוסי פילוס: אני מדבר על זה שצריכים לעשות שינויים מבניים עמוקים בבורסה וברשות לניירות ערך פה במדינת ישראל, לפתוח רשימות ספציפיות לתחום ההיי-טק.

קריאה: למה שהחברות האלה לא תתמזגנה?

מל פולישוק-בלוך: יוסי, אתה הארת פה אפיק חדש שאנחנו נדבר עליו בהמשך.

מל פולישוק-בלוך: זה לא סותר את כל מה שאנחנו מדברים עליו, זה בהחלט אפשר.

מל פולישוק-בלוך: זה יכול להיות מנוף לכסף, אנחנו יכולים לפעול גם בערוץ הזה .

מל פולישוק-בלוך: התייעלות זה גם להתמזג.

עוזי רוזן: בתחילת הדברים את ביקשת להתייחס לשאלה איך מניעים את התהליך, ולא מה צריך לעשות.

עוזי רוזן: אני רוצה לתת פה איזשהו טיפ מניסיון ארוך שנים שיש לי במערכת הביטחון.

עוזי רוזן: התשתית הטכנולוגית והמדעית הזו במערכת הביטחון לא נולדה כי מישהו אמר שחשוב להיות בתחום הננו טכנולוגיה או בתחום הביוטכנולוגיה או בכל תחום אחר.

עוזי רוזן: זה קרה אך ורק משום שאנשים באו ושמו דגלים מה אנחנו רוצים לעשות עם זה?

עוזי רוזן: אנחנו רוצים להיות בחלל, אנחנו רוצים לעשות IT.

עוזי רוזן: במערכת הביטחון המציאו את המילה תיקשוב לפני 25 שנה.

עוזי רוזן: אחר כך כששמו את הדגלים האלה, לקברניטים היה מאוד נוח.

עוזי רוזן: חשוב לתת להם דגלים.

עוזי רוזן: התשתית מתפתחת עם כל הדגלים האלה.

עוזי רוזן: לכן, הדגל היחידי שראיתי במסמך הזה זה IT, זה בסדר.

עוזי רוזן: ננו טכנלוגיה זה לא דגל, זה התשתית, זה מה לעשות כדי להגיע בסופו של דבר אל הדגל.

עוזי רוזן: אני חושב שאנחנו צריכים לשים כאן עוד כמה דגלים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נשמח לשמוע ממך רעיונות לגבי הדגלים.

איתן הילמן: אני חושב שקרנות הון הסיכון יכולות להוות איזשהו קטליזטור לפתרון המשבר המיידי.

איתן הילמן: לקטליזטור הזה יש יתרון מכפיל, שעם כל השקעה של קרן הון סיכון בחברות היי-טק, יש לפחות עוד דולר נוסף שמגיע ממקורות חוץ.

איתן הילמן: אם אנחנו מסתכלים על הסטטיסטיקה של מה שקרה בחברות טכנולוגיה בישראל, חלקן של קרנות הון סיכון מהוות אפילו פחות מ-50% מסך הכל ההשקעה.

איתן הילמן: אבל מצד שני, הוא מאוד חיוני כיוון שמשקיעים זרים רואים מאיפה אתה מגייס את הכסף.

יוסי שובל: הוועדה הזו בראשותך מאוד פעילה והיא עוסקת בצורה מאוד אינטנסיבית בנושאים.

יוסי שובל: צריך רק שהרוח הזו תמשיך.

יוסי שובל: חשוב מאוד שכל פעם ישב פה נאשם אחר.

יוסי שובל: זה לא מקרה ששר האוצר לא הגיע, זה לא שהוא היה במקום אחר.

יוסי שובל: הוא פשוט לא היה מעוניין לשבת ולשמוע את מה שאלי הורוביץ רצה להגיד או אנשים אחרים.

יוסי שובל: אני לא מדבר ספציפית על שר האוצר הזה, ביבי יותר פתוח לדברים מאחרים.

יוסי שובל: שרי אוצר לא אוהבים לשבת ולשמוע עצות.

יוסי שובל: באחת הישיבות הקודמות נשאל שאלה, מה הסקטור הפרטי יכול לתרום?

יוסי שובל: אני חושב שלא חסר כסף לא בממשלה , למרות שהוא לא מגיע לאן שהוא צריך להגיע כי הניהול לא נכון, ולא חסר כסף ביוזמות שעושה התעשייה.

יוסי שובל: אני לא נוגע במה שחסר לגבי הממשלה כי אני לא מבין בזה.

יוסי שובל: לגבי הסקטור הפרטי, לעשות ספר כמו שאתם רוצים עכשיו כיוזמה, ולהגיש אותו לראש הממשלה ולשרים, זה מה שהסקטור הפרטי עושה עד הנה.

יוסי שובל: כך אפשר לעשות את הדברים, חלק מהדברים האלה יחלחל לממשלה.

מל פולישוק-בלוך: יוסי, תודה.

עמי אראל: בעיניי, יש במסמך ערבוביה לטווח הקצר ולטווח הארוך.

עמי אראל: הטווח הקצר הוא המשברי.

עמי אראל: אני מדבר מצד אחד על המשבר בהיי-טק, ומצד שניעל המשבר של המדען וקרנות הון סיכון.

עמי אראל: הצרה היא שהכשל של התקציב של השנה ושל השנה הבאה הוא הרבה יותר חזק.

עמי אראל: אם אני צריך עכשיו לשבת מול שיינין ולומר לו מה לעשות, הייתי מפריד בין הצד המשברי שאני חושב שזה בקונסנזוס ברור.

עמי אראל: לגבי כל מה שנאמר פה לגבי הטווח הארוך, מעבר לנושא של חינוך ומעמדה של ישראל וכו', המטרות של ננו טכנולוגיות וביוטכנולוגיות, הן עדיין דורשות דיון.

עמי אראל: יש דיונים ויש הבנות, אבל בין זה לבין להציב מטרה לאומית כזו ולעמוד מאחוריה, אני לא מרגיש עם זה ביטחון.

מל פולישוק-בלוך: המועצה איננה, היא לא קיימת.

עמי אראל: אז זה אצלך.

עמי אראל: אבל, כאן זה דורש עדיין דיון ואולי פורום אחר של אנשים, אולי טווח זמן יותר ארוך בשביל לקבל החלטות כאלה.

מל פולישוק-בלוך: המנכ"לית, בבקשה.

טלי רוזנבאום: יש לי חמש הערות.

טלי רוזנבאום: ראשית לגבי ראש הממשלה והממשלה, אני לפחות יכולה לדווח לכם על דבר שראיתי, הייתי ושמעתי.

טלי רוזנבאום: אנחנו הצגנו את תוכנית המשרד לראש הממשלה ולממשלה ואני חייבת לומר שלפחות מדיווחים ששומעים מיועצים ומעוזרים, ראש הממשלה מאוד מתעניין, מאוד מעניין אותו , ואפשר להגיד שהתחלנו לעשות את הצעד הראשון הקטן וההכרחי ל - - - של ראש הממשלה לנושא המדע.

טלי רוזנבאום: אני מסכימה שזה גם עניין של כותבי הנאומים וכולם.

טלי רוזנבאום: זה לא מספיק, אבל מספיק שנוכל ליצור את הזיק הזה בעיניים של העניין, ואנחנו חושבים שכן הצלחנו לעשות.

טלי רוזנבאום: אל"ף, משום שקיבלנו דיווחים מהעוזרים ומהיועצים שזה מאוד נאמן.

טלי רוזנבאום: בי"ת, זה מה שאמר ראש הממשלה בפירוש.

קריאה: אגב, גם נאמר דבר לא מדויק.

קריאה: בתקופתו כשר תעשייה הוא הקפיץ את קרן המדען מאפס למספר אמיתי.

טלי רוזנבאום: נכון, לפחות ממה שאני מכירה וממה שאני רואה, אני יכולה לומר שזה קצת שונה ממה שאני שומעת כאן.

טלי רוזנבאום: אני רואה דברים קצת אחרת.

טלי רוזנבאום: אבל, גם פה יש בטח הרבה מה לעשות לכולנו, לכולכם, ולכל מי שאנחנו יכולים להשפיע, כמה שיותר לחשוף את ראש הממשלה למדע ולאיכויות של המדע ולתרומה של המדע והטכנולוגיה שזה שני דברים שונים, לטובת המדינה שלנו.

טלי רוזנבאום: לגבי ביו-טכנולוגיה, קצת מצער אותי שהשר לשעבר מתן וילנאי הלך, אבל כפי שאתם יודעים, אני נכנסתי למשרד שהוא ניהל קודם.

טלי רוזנבאום: האמת היא, זה מרתק לראות את ההתנהלות אחרי התקופה שהוא היה השר, לעומת מה שאני רואה בכל הנתונים.

טלי רוזנבאום: הדבר הכי חשוב שאני יכולה לומר, אני לא יודעת מי מכם יודע, אבל הייתה החלטת ממשלה להעביר 50 מיליון שקלים לביוטכנולוגיה ובתקופתו הכסף הזה עבר לתרבות ולספורט, וזה היה מעניין לשמוע מה השר היה אומר על הדברים האלה, כמו כספים אחרים.

אלי הורוביץ: מה זה ביוטכנולוגיה?

מל פולישוק-בלוך: נקרא לזה מדעי החיים לא ביוטכנולוגיה.

אלי הורוביץ: אילו היו אומרים שביוטכנולוגיה זה מה שאנחנו עכשיו אומרים, תאמיני לי שהיינו עושים לו את המוות להעביר את ה-50 מיליון לשם, יש מה לעשות עם זה.

טלי רוזנבאום: הערה אחרונה לגבי תל"ם והננו טכנולוגיה, מעבירים עשרה מיליון דולר ולא ששה, לפחות לפי מה שאני יודעת, על פני שנה אחת.

טלי רוזנבאום: זה שנת 2004, שנת 2003 כמעט מתה.

טלי רוזנבאום: מדובר על שנת 2004.

טלי רוזנבאום: מדובר על סכומים שהם באמת לא עושים את ההבדל, אבל הם עושים צעד קטן בכיוון.

יעקב ורשבסקי: לצורך האינפורמציה, הכנסת ה-16 הישיבה הראשונה שלה שניהל אותה יושב ראש הכנסת שהוא היה זקן חברי כנסת שמעון פרס, הייתה מוקדשת לננו-טכנולוגיה, ואז פנו אליי מספר חברי כנסת ואמרו: אתה מנהל את מרכז המחקר והמידע ואנחנו הקמנו אותו, מה זה?

יעקב ורשבסקי: הכנו נייר עם מושגי יסוד וכן הלאה.

יעקב ורשבסקי: לידיעתכם, יש תחומים בננו-טכנולוגיה כמו בטקסטיל שזה כבר מעבר למחקר תשתיתי.

יעקב ורשבסקי: זה כבר מגיע לטכנולוגיה וכן הלאה.

יעקב ורשבסקי: אני רוצה לצטט דבר אחר שאמר פרס.

יעקב ורשבסקי: הוא אמר שתהום לא עוברים צעד אחרי צעד.

יעקב ורשבסקי: אני חושב שנמצאים פה במצב משברי ובתחום של הטווח הקצר, והתחומים שהם סכנה לטווח ארוך, לא הייתי שם זמנים, כמו חינוך, הפורום הזה בכנסת יכול מאוד להשפיע.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להודות שהואלתם ובאתם.

מל פולישוק-בלוך: אני מבטיחה לכם שאני אמשיך להטריד אתכם עד שתהיה לנו תוכנית עבודה.

מל פולישוק-בלוך: אני בוודאי מקבלת את הרעיון וגם אם לא שמתי כותרת של טווח ארוך, טווח בינוני וקצר, זו הייתה הכוונה.

מל פולישוק-בלוך: אני בכוונה שמתי את כל הביצים האלה בתוך אותו נייר ראשוני כדי שתבינו שאני בהחלט מתייחסת לטווח הקצר, הבינוני.

מל פולישוק-בלוך: אני הרי הבנתי שיש כאן

מל פולישוק-בלוך: בעיה שצריך לפתור גם עכשיו גם עוד מעט וגם בסוף.

מל פולישוק-בלוך: אם אנחנו נתייחס רק לטווח הקצר אז פתרנו את המשבר הנוכחי, לא פתרנו את הבעיה.

מל פולישוק-בלוך: לכן אני אומרת, לכשנכתוב את זה בצורה יותר מסודרת, יהיו שם הביטויים האלה, אבל אני מאמינה שבתוכנית הכוללת צריכים להיות כל הטווחים.

מל פולישוק-בלוך: הדברים הם נכונים והם יובאו בנייר.

מל פולישוק-בלוך: דבר אחרון, יש לכם את הטלפון שלנו, שלי ושל ענת.

מל פולישוק-בלוך: אני גם איזום איתכם שיחות.

מל פולישוק-בלוך: צריכים לקחת את זה ולעשות נייר.

מל פולישוק-בלוך: יעקב שיינין מוכן להירתם לזה אבל הוא לא מוכן לעשות את זה לבד.

מל פולישוק-בלוך: גם הוא אומר שהוא צריך להתפרנס ממשהו.

מל פולישוק-בלוך: יש כאן נציגויות, יש כאן איגוד האלקטרוניקה, יש כאן קרנות הון סיכון, יש כאן אקדמיה, ויש כאן את אדון הורוביץ שהוא מוסד בפני עצמו, ואת כמובן.

מל פולישוק-בלוך: אני צריכה עוד חמישה אנשים, לא יותר, כך שנוכל לשבת ביחד וכל אחד מביא את הפידבק שלו ואת מה שיש לו.

מל פולישוק-בלוך: ביחד אנחנו נבנה את התוכנית שהיא צריכה להיות לא בעוד שנה ולא כשיקום המלמו"פ, אלא מיידית.

מל פולישוק-בלוך: זה צריך להיות בטווח של שבועות בודדים כדי שביבי לא יוכל לומר לי: תביאי נייר עבודה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להגיע לזה שאני אוכל להראות לו שיש נייר עבודה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להביא אותו לישיבה איתנו כאשר יש לנו משהו מוגמר ביד, נאום, תוכנית, החלטה שהוא יוכל לקחת את זה ומחר בבוקר לצאת עם זה לעבודה.

מל פולישוק-בלוך: זו המטרה שלי, אני מקווה שתעזרו לי, תודה רבה.