ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2005-02-07 10:45

אברהם שוחט: בוקר טוב לכולם, כמו שאומרים במרתון, אנחנו כבר בתוך האיצטדיון ועושים את ההקפה האחרונה.

אברהם שוחט: אני אעמוד בהתחייבותי להודיע שלוש שעות מראש על הצבעות, אם תהיינה ואני אוסיף תנאי נוסף.

אברהם שוחט: ההודעה לא תהיה מאוחר יותר מהשעה 18:00 היום ולא פחות משלוש שעות, כלומר אנחנו נתחיל להצביע היום בשעה 21:00 לכל המאוחר.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע מראש שלא תהיינה הצבעות ואתה מחזיק אותנו.

אברהם שוחט: לא, אני ממש לא יודע.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא מחזיק רק אותך?

רוחמה אברהם-בלילא: כולנו באותה סירה.

איוב קרא: שבוע ימים אתה מהתל בנו.

אברהם שוחט: שוחחתי עם יושב-ראש הוועדה, שכבר יהיה כאן מחר, ואם זה לא יסתייע היום, ההצבעה עשויה להיות מחר בבוקר בשעה 10:00.

צבי הנדל: אם זה מחר, אני מבקש שיסתיים עד 15:00.

אברהם שוחט: יש בעיה.

אברהם שוחט: אני בוועדה למינוי שופטים וכבר דחיתי שם ארבע ישיבות, לכן צריכה להיות הפסקה בצהריים.

אברהם שוחט: אם תתקיים ישיבה, היא תתחיל ב-10:00, תופסק ב-12:00, היא תתחדש ב-15:00 וודאי תסתיים תוך שעה-שעתיים.

אנה שניידר: בכל מקרה אני לא אוכל להניח את זה מחר.

אברהם שוחט: אני רוצה שזה יועבר למיקי איתן.

אברהם שוחט: התחייבנו לתת למיקי נוסח לאחר הצבעה.

אברהם שוחט: את לא תוכלי להניח את זה לא בגללנו אלא בגלל ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אברהם שוחט: אני אומר את הדברים האחרונים שחסרים לנו בתשבץ: ראשית, נושא המס שמרחף באוויר, כנ"ל תוספת הוותק וכן להכניס את החממות אל תוך מסגרת מספרית, שכן רק קבענו את הנוסח ולא קבענו את המספרים.

אברהם שוחט: נסים דהן, הצעה לסדר, בבקשה.

אברהם שוחט: נסים דהן: בוקר טוב, הוכנסו אתמול תיקונים בנוסח המתוקן.

אברהם שוחט: ראשית, ראוי שכאשר נצביע על ההסתייגויות זה יהיה על הנוסח המתוקן.

אנה שניידר: יהיה, אין ספק.

נסים דהן: שנית, אדוני היושב ראש, הבטחת לנו טבלאות.

אברהם שוחט: זה יהיה היום.

נסים דהן: נושא המכפילים עוד לא עלה לדיון.

אברהם שוחט: הוא עלה אתמול.

אברהם שוחט: סלומינסקי נתן הרצאה שלמה.

נסים דהן: אבל לא נתנו תשובות.

נסים דהן: ההערה הראשונה היתה שלך, אדוני היושב ראש, שהמכפילים לא יהיו מספר אחד אלא תחום של מספרים.

אברהם שוחט: דיברנו על דבר יותר טוב מזה.

אברהם שוחט: כאשר לא היה ברור לנו אם הוועדה המקצועית מסוגלת לתת תשובה בטווח הזמן טרם הצבעה, ריחפה באוויר הצעה לדבר על תחומים.

אברהם שוחט: בינתיים קיבלנו תשובה שמייתרת את עניין הטווח.

אברהם שוחט: אנה, בבקשה.

אנה שניידר: לאור הדיונים כאן ובוועדת החוקה עלו מספר שאלות פרודצורליות.

אנה שניידר: למעשה זאת החלטה תקדימית של ועדת הכנסת לפצל חלק מסעיפי חוק לאחר שהוא עבר בקריאה ראשונה ולהעביר לטיפולה של ועדה אחרת, כאשר רוב רובה של הצעת החוק עברה לוועדת הכספים.

אנה שניידר: לכן אנחנו צריכים להתייחס למספר נושאים פרוצדורליים.

אנה שניידר: דיונים בוועדת הכספים – יכול להיות מצב שבו ועדת הכספים תדחה את הצעת החוק, לא תקבל אותה, ואז סעיף 123(א) לתקנון אומר כך: "סיימה הוועדה את דיוניה בהצעת החוק, תחזירה לכנסת לקריאה שנייה בנוסח שאישרה לכך או שתציע לכנסת להסירה מסדר היום.

אנה שניידר: אם ועדת הכספים רוצה להציע לכנסת להסיר מסדר היום את הצעת החוק הזאת, היא צריכה לפעול לפי סעיף 123(א) רבתי לתקנון, שהוסף לא מזמן, שקובע, שהצעת הוועדה לכנסת להסיר את הצעת החוק מסדר היום צריכה להיות מובאת למליאת הכנסת ולהיות מוצגת על-ידי יושב-ראש הוועדה.

אנה שניידר: הממשלה יכולה לענות על כך, לא מגישים שום נוסח בשלב זה, יכולים לעשות את זה מייד לאחר שוועדת הכספים.

אנה שניידר: ..

ניסן סלומינסקי: מה זה נקרא שהממשלה עונה?

אנה שניידר: היא מסבירה למה היא חושבת שלא צריך, מביאים את זה למליאת הכנסת ללא שום נוסח ויש דיון במליאת הכנסת האם לקבל את הצעת ועדת הכספים או לדחות אותה.

אנה שניידר: הכנסת צריכה להצביע על כך.

אנה שניידר: החליטה מליאת הכנסת שהיא בכל זאת רוצה שהצעת החוק הזאת תוכן לקריאה שנייה ושלישית, זה חוזר לוועדת הכספים ואז ועדת הכספים צריכה להחליט לפי סעיף 123(א) רבתי (ג) האם להניח על שולחן הכנסת את הצעת החוק כפי שהיא היתה בקריאה הראשונה, בנוסח הכחול, או בנוסח אחר שתכין הוועדה בצירוף הסתייגויות.

אנה שניידר: על-פי התקנון, הדבר הזה צריך להיעשות במצב הרגיל תוך שבוע מיום החלטת מליאת הכנסת אבל יש סמכות לוועדת הכנסת לקצר את המועד, כלומר לפטור מחובת הנחה.

בנימין אלון: אין אופציה אחרת, כלומר היא לא יכולה להחליט שהיא לא מעלה את זה שוב.

אנה שניידר: היא לא יכולה להגיד שהיא לא מעלה.

אנה שניידר: יש לה רק שתי אופציות: או להעלות את הכחול או להעלות את המתוקן, כמובן עם הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: אם המליאה מאשרת את ההחלטה של הוועדה, זה מתקבל ואם לא, זה חוזר אלינו.

אנה שניידר: בפעם הראשונה שום דבר לא עולה.

אנה שניידר: עולה רק ההצעה להסיר.

אנה שניידר: סיבוך נוסף – אם אתם מחליטים כן לקבל את הצעת החוק עם כל התיקונים שהחלטתם עליהם, עדיין אני לא יכולה להניח אותה על שולחן הכנסת כי אני צריכה להמתין להחלטות של ועדת החוקה.

אנה שניידר: גם לגבי ועדת החוקה נשאלת השאלה מה מעמדם של הסעיפים שהגיעו לוועדת החוקה.

אנה שניידר: אין לי תשובה חד משמעית כמו שאמרתי לכם לגבי הצעת החוק שנמצאת כאן, כי שם היתה החלטה של ועדת הכנסת על פיצול ויכולות להיות שתי אפשרויות לגבי המעמד של הסעיפים האלה.

אנה שניידר: ראשית, יכולה להתקבל החלטה שמדובר בהצעת חוק נפרדת, ואז חלות כל ההוראות שציינתי קודם לגבי סעיף 123(א), זה רץ בנפרד ומיקי איתן צריך לבוא למליאת הכנסת עם כל הפרוצדורה.

אנה שניידר: האפשרות הזאת מושתתת על החלטות קודמות של ועדת הכנסת לפצל את חוקי ההסדרים, כאשר לוקחים נושא מסוים, מעבירים אותו לוועדה אחרת ואז ועדת הכספים צריכה לחכות ולקלוט את התוצרת של אותה ועדה.

אנה שניידר: אם לוועדה אין תוצרת, היא לא יכולה לקבור את זה אצלה אלא היא חייבת לעבור את הפרוצדורה הזאת.

אנה שניידר: אפשרות אחרת היא שוועדת הכנסת תחליט שהיא העבירה חלק מסוים, אינטגרלי, של הצעת החוק לטיפולה של ועדת החוקה ואם ועדת החוקה לא מחזירה את הסעיפים האלה לוועדת הכספים, הממשלה יכולה להגיש הסתייגות ולומר: אין סעיפים כאלה בפני ועדת הכספים, אנחנו מבקשים להוסיף אותם לחוק.

אנה שניידר: במקרה כזה אני צריכה להעלות את החוק בלי הסעיפים האלה כשהטקסט שלהם מופיע בתוך ההסתייגויות.

דני יתום: והכנסת מצביעה על ההסתייגויות.

אנה שניידר: היא מצביעה על הכל.

אנה שניידר: אם הכנסת תקבל גם את הסעיפים האלה, אני צריכה לשלב אותם בחוק.

ניסן סלומינסקי: כלומר כל עוד ועדת החוקה לא סיימה לדון, הדיון בחוק לא מסתיים.

אנה שניידר: זה רק בתנאי שוועדת הכנסת תחליט בעניין הזה.

אנה שניידר: הואיל וועדת הכנסת החליטה על סדרי דיון מיוחדים לגבי הצעת החוק הזאת, שבעצם סותרים את כל מה שכתוב בתקנון, כל החלטה כזאת יכולה להתקבל על-ידי ועדת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: כל עוד הם לא גמרו לדון זה כאילו אנחנו לא גמרנו לדון בחוקים שלנו.

אנה שניידר: הם יכולים לומר שהם גמרו לדון כי הם דחו את הסעיפים.

אנה שניידר: כל עוד הם לא גמרו לדון, אני מחכה להם.

יולי תמיר: הסעיפים שנדונים בוועדת החוקה הם חסרי משמעות בלי היסמכותם לחוק הנוכחי.

אנה שניידר: לא, זה לא מדויק.

אנה שניידר: החוק הנוכחי יכול לחיות בלי הסעיפים.

יולי תמיר: אבל הסעיפים לא יכולים לחיות בלי החוק.

אנה שניידר: הסעיפים ההם יכולים להיות מחוקקים כחוק נפרד או שאפשר בכלל לא לחוקק אותם, כי בפינוי ימית, עד כמה שידוע לי, לא היו סעיפים כאלה.

יולי תמיר: החוק יכול לחיות בלי הסעיפים, אבל הסעיפים יהיו מאוד מגוחכים בלי החוק כי כל הזמן כתוב: "בהסתמך על חוק זה" כשכל החוק איננו, כך שאלה סעיפים ריקים מתוכן.

אנה שניידר: אפשר לתקן אותם.

יולי תמיר: אם אי אפשר להעביר את הסעיפים האלה, האם אפשר לוותר עליהם?

אנה שניידר: אפשר לוותר עליהם מבחינת התוכן, במובן זה שהחוק הפיצויים יכול לחיות בצורה הגיונית גם בלי סעיפים שמדברים על פינוי וגם בלי סעיפים שמדברים על ייחוד עילה, למרות שזה גורם לבעיה גדולה מאוד מבחינת הזכויות של אותם אנשים לערער לבתי משפט.

אנה שניידר: מבחינת התוכן, החוק הזה יכול לחיות בלי הסעיפים האלה.

אברהם שוחט: רבותי, אנחנו נציג מספר דוגמאות שהן, כמובן, אין סופיות, אבל התיקונים הרבים מאוד שהכנסנו יש להם השפעה מצטברת משמעותית בהחלט יותר במגזר העסקי וגם לגבי המשפחות ובתי האב.

אברהם שוחט: אני אשים על השולחן את הצעתי לגבי שני המרכיבים החשובים: פיצוי הוותק והמס.

אברהם שוחט: אני מציע שפיצוי הוותק יוכפל מול מה שמופיע היום בחוק ואני מציע שהמס יירד בעוד 2.5% ל-5%.

אברהם שוחט: אשר לחממות, ראיתם איך אנחנו מטפלים בעניין מבחינת פיצוי נכסי ולדעתי היה צריך לעשות שינוי בטקסט, אבל העקרונות ברורים.

אברהם שוחט: חקלאי יכול לבחור בין שני המסלולים: או במסלול הפיננסי או במסלול הנכסי.

אברהם שוחט: אם הוא בוחר במסלול הפיננסי, יש לו דרך לעשות את זה על-פי הרווח, על-פי המכפיל חקלאות וכל מה שקבענו.

אברהם שוחט: באותם שטחים שהם לא בבעלותך – יש לך 20 דונם שלך אבל הפעלת עוד 60 דונם, תואיל להודיע לנו האם השקעת וכמה השקעת ב-60 דונם שחכרת.

אברהם שוחט: יכול להיות שהוא השקיע אפס וקיבל על זה מלא, יכול להיות שהוא השקיע 50%, המנהלת צריכה לדעת.

אברהם שוחט: המחכיר עובר רק לפיצוי הנכסי.

אברהם שוחט: במידה וההשקעה כולה שלו, יקבל באופן מלא את שווי החממה.

נסים דהן: המחכיר יכול ללכת גם למסלול הפיננסי.

אברהם שוחט: נכון, זה לא סגור בפניו.

אברהם שוחט: הוא יצטרך להצהיר באיזו מידה הוא השקיע.

אברהם שוחט: אם הוא השקיע את הכול, הוא יקבל את המחיר הנורמטיבי שאני אציע, במידה ו-30% מההשקעות ייזקפו לזכותו של החוכר, הוא יקבל רק 70%, זאת אומרת שעל אותו דונם ישולם 100% והחלוקה ביניהם תהיה לפי ההשקעה.

אברהם שוחט: מחיר החממה – קבענו שלושה מחירים.

אברהם שוחט: בהתחלה חשבנו לתת 60% משווי החממה ואתמול, בדיונים למיניהם, אנחנו ניתן שני שלישים משווי החממה.

אברהם שוחט: החממה הנמוכה של בתי רשת תהיה שני שלישים מ-12,000, כלומר 8,000 שקל לדונם.

נסים דהן: על איזה ותק?

אברהם שוחט: זאת חממה.

אברהם שוחט: אין 96.

אברהם שוחט: ביטלנו את זה.

נסים דהן: זה מרע את התנאים של החדשים כי החדשים היו מקבלים ב-96 מאה אחוזים.

שוני אלבק: הם יכולים לבחור.

נסים דהן: לפי החוק המקורי, עד 96 הוא מקבל מאה אחוזים.

רוני בריזון: לא, 80%.

שוני אלבק: הוא מקבל 40% אם הופחת במלואו ואם לא הופחת במלואו, מקבל 80%.

שוני אלבק: זה מה שכתוב בחוק.

אברהם שוחט: החממה השנייה, שהיא החממה הנפוצה ביותר, שמכסה כ-70% מהחממות, היא חממה של 60,000 שקל.

אברהם שוחט: שני שלישים מהסכום הוא 40,000 שקל לדונם חממה ואני מזכיר לכם שזה כולל את המרכיבים האחרים – חימום, מיזוג וכן הלאה.

אברהם שוחט: החממה היקרה יותר מבוססת על 115,000 שקל, למרות שגם פה יש שני סוגים – יש חממות יותר יקרות – הפלפל וקצת יותר זולות – הגרניום והחלטנו לאחד יחד את המחירים.

אברהם שוחט: שני שלישים מזה הוא 76,000 לדונם חממה.

רוני בריזון: כמובן שאת הציוד הם יכולים לקחת.

אברהם שוחט: כמובן.

אברהם שוחט: כל בעל חממה יכול לעשות עם הציוד מה שהוא רוצה.

אברהם שוחט: יש חלקים ניידים, ייקח חלקים מסוימים ואם גורם שלישי יקנה את החממות, הכסף יילך לזכותם של החקלאים.

צבי הנדל: אם מישהו מעתיק את הנכס הוא מקבל את זה, עוד 10% פלוס מענק?

אברהם שוחט: הוא מקבל 24% על 30%.

אברהם שוחט: חקלאי שמקים חממה מקבל 65% לפי המחיר הנורמטיבי.

אברהם שוחט: אם הוא מקים הוא מקבל עוד 10% על המענק וזה מביא אותו ל-75%.

שוני אלבק: הדלתא מעל הסכום פלוס המענק.

נסים דהן: ברור שהוא זכאי לקבל את הגבוה ביניהם?

חיים אורון: 79% מערך החממה.

אברהם שוחט: פלוס מה שאתה רוצה להוציא מהחממה.

נסים דהן: ברור שאוטומטית הוא זכאי לגבוה ביותר?

אברהם שוחט: הוא מחליט.

נסים דהן: אני לא רוצה שהוא יחליט.

נסים דהן: ואם הוא לא מבין בחשבון?

נסים דהן: הוא לא כלכלן.

נסים דהן: ברור שמגיע לו הגבוה ביותר.

אברהם שוחט: מה לא יהיה חסר שם?

אברהם שוחט: לא יהיה חסר שם עוגמת נפש, לא יהיה חסר שם צער, אבל לא יהיו חסרים שם יועצים ורואי חשבון.

אברהם שוחט: ארבעת הדברים האלה יהיו בשפע.

ניסן סלומינסקי: המדינה תעמיד לרשותם יועצים אובייקטיביים על חשבונה.

צבי הנדל: אתה יכול להסביר לי את ההגיון בשני שלישים?

אברהם שוחט: היתרה נובעת מכמה וכמה דברים.

אברהם שוחט: לזה שמקים, זה 79% ולא שני שלישים.

אברהם שוחט: זה שלא מקים אי אפשר להגיד שהחממות האלה לא גרמו איזשהו שווי בהיקפים גדולים שנעשה כתוצאה מפעילות של כל כך הרבה שנים בהחלטות שהוא קיבל ונשארים לו עוד חלקים להעברה.

אברהם שוחט: אתה נותן לאדם שווי גבוה מאוד אל מול נכס שחלקו בן 20 שנה.

אברהם שוחט: נכון שהוא משמש לגידול גם היום, אבל כששאלנו את שמחה גם היא אמרה שלחממה יש פחת מסוים.

אברהם שוחט: כעבור 30-35 שנה צריך להתחיל להחליף, לתקן ולשקם.

אברהם שוחט: אני חושב שלאור הדברים האלה המספר הזה מאוד הוגן.

אברהם שוחט: אני גם חושב שיצאנו מהמשוואה של עד 96, שהיתה אבסורד.

צבי הנדל: אין ספק שלעומת החוק המוצע, ואני אומר את זה לשבחכם, התנאים האלה הרבה יותר טובים, אבל אין גם ספק שאתה לוקח אדם שיש לו עסק, שנותן לו פרנסה טובה, ואתה זורק אותו ולא נותן לו את הערך המלא, ודאי וודאי אם הוא לא ימשיך בעסק הזה.

אברהם-בייגה שוחט: אם העסק כל כך טוב, יש לו מסלול פיננסי שנותן תשובה טובה מאד.

צבי הנדל: אם אתה לא נותן לי את מישור החוף ואני לא בטוח שיהיו לי אפשרויות להעסיק פועלים זרים, למה אני צריך לקבל שני שלישים על דבר שהיה לי, אני לא רוצה למכור אותו, טוב לי איתו ואני חי נהדר איתו.

צבי הנדל: למה אני צריך להיות יותר עני ממה שהייתי קודם?

אברהם שוחט: הוא לא יותר עני?

אברהם שוחט: רבותי, אני מבקש תגובות ואחר כך נציג טבלאות שונות.

אברהם שוחט: כמובן שהן אינסופיות בווריאנטים.

חיים אורון: אני מציע שיציגו עכשיו את המטריצות ואחר כך יהיה דיון על כל הדברים יחד.

צבי הנדל: יש לי בקשה, למרות שאין לי זכות הצבעה בוועדה, אני מבקש שתודיעו גם לי על הצבעות כשם שתודיעו לאחרים.

אברהם שוחט: בוודאי.

דני יתום: אני מבקש לקבל עותק של המצגת.

סמדר אלחנני: אני מכינה ריכוז של כל השינויים לעומת הכחול לפי סעיפים.

דני יתום: זה לא במקום המצגת.

סמדר אלחנני: לא, זה בנוסף למצגת.

ניר רייס: חלק מהדברים לא יבואו לידי ביטוי בדוגמאות, כי הם מטפלים בכל מיני מקרים שלא קורים לכולם.

ניר רייס: הנושא הראשון הוא הגדלת הפיצויים בבנייה ב-450 ₪ לכל אחד מסוגי הבנייה, הגדלת מענקים להובלה ולהתארגנות, שכר דירה לשנה מלאה עם אופציה לשנה נוספת, הקרקע בשומה הפרטנית מאוד משמעותי, מלוא ערך הקרקע אחרי שש שנים וגם מי שעזב עד שנתיים לפני היום הקובע ויש לו ותק של שמונה שנים יקבל פיצוי בגין הקרקע במסלול ב'.

ניר רייס: נושא נוסף נוגע למי שרכשו בית בחמש השנים האחרונות ויקבלו לפחות בהתאם לשווי הרכישה בניכוי מסוים, כאשר הם זכאים לבחור במסלולים אחרים.

ניר רייס: ישנם בתים שנבנו באיכות בנייה נמוכה במקור והורחבו על-ידי הבעלים.

ניר רייס: במידה וההרחבה היא מעל ל-50% מהבית, יקבלו על-פי השווי הגבוה.

ניר רייס: ישנו מענק התיישבות בנגב, בגליל ובאשקלון, שיפוי על מס רכישה מלא, חישוב המרתף כחלק מהשטח העיקרי, מענק שכר דירה גם למי שלא עזב עד יום הפינוי ופיצוי על הרחבות שנעשו לאחר היום הקובע למי שלא היה לו היתר בנייה לפני היום הקובע.

ניר רייס: נושאים נוספים – פיצוי על קרקעות פרטיות בשטח המועצה דרך הוועדה המיוחדת.

ניר רייס: הצמדת תשלומים עד ליום התשלום בפועל – זה אחד הסעיפים הכבדים, כ-90 מיליון שקל בהנחות אינפלציה מסוימות ותלוי לכמה זמן ייפרסו התשלומים וההתנהלות מול האנשים.

ניר רייס: הקפאת מחירים בקרקעות של מנהל מקרקעי ישראל.

ניר רייס: קיצור תקופת האכשרה למענק אישי לשלוש שנים, כלומר החל משלוש שנים יש לו ותק של שלוש שנים להתחיל לקבל מענק עבור הוותק.

נסים דהן: יש פה אפליה בין גבר לאישה וזה לא יתקבל בשום מקום.

נסים דהן: אני צריך לדרוש את מעמד האישה?

נסים דהן: למה אתן יושבות בשקט?

ניר רייס: שני נושאים מתייחסים לאוכלוסיה היותר מבוגרת: הורדת גמול הפרישה לגיל 55 והכפלת מענק ההסתגלות עד 12 חודשים למי שהוא בגיל 50-55.

ניר רייס: דמי הסתגלות ניתנים על ותק עבודה באיזור ללא התחשבות במי שעבר בשנים האחרונות בין מקומות עבודה.

נסים דהן: מגיל 50 עד 55 הוא מקבל שנתיים הסתגלות.

ארנון איקן: לא, מוכפלת לו התקופה מארבעה חודשים לשמונה חודשים, מחצי שנה לשנה.

ארנון איקן: המקסימום זה שנה.

חיים אורון: יש לו גם חצי שנה אבטלה.

נסים דהן: שכחת את החוק החדש שהצבעת נגדו?

נסים דהן: אבטלה היא רק למאה ימים פעם בשלוש שנים.

אברהם שוחט: יש כתבה ב'הארץ' שאומרת שאנחנו נמצאים בתנאי ביטוח אבטלה הגרועים בעולם.

נסים דהן: נכון.

נסים דהן: היינו שישה חודשים והורדנו את זה למאה ימים פעם בשלוש שנים.

נסים דהן: מה הטירוף הזה?

רוחמה אברהם-בלילא: גם קודם זה היה טירוף מכיוון אחר.

ניר רייס: נושאים נוספים שקשורים לעובדים: דמי הסתגלות למי שגר בשטח המפונה אך מקום עבודתו היה מחוץ לשטח המפונה ולהיפך.

נסים דהן: וגם מי שגר בחוץ ועבד בחוץ ורשום בפיירול של החברה.

ניר רייס: כן, הוא נחשב בפנים.

ניר רייס: נושאים נוספים: השוואת תקופת גמול הפרישה לנשים ולגברים עד גיל 67, מתן כלים למינהלת לפעול להעתקת קבוצות מתיישבים והמשמעות המעשית היא שאנשים יקבלו קרקע וגם המינהלת תקבל תקציב לפתור בעיות שנדרשות לצורך העתקת היישוב או הקבוצה.

ניר רייס: נושאים שונים שהוועדה דנה בהם רבות: העתקת מוסדות ציבור, שומה פרצנית למוסדות ציבור ופיצוי למוסדות ציבור על השקעות מדינה במידה ומוסדות הציבור ממשיכים לפעול.

ניר רייס: גם אלה נושאים שהם בעלי משמעות תקציבית לא קטנה.

ניר רייס: נושא ההצמדה נמצא בפנים אבל מדובר על כל החוק, כולל עסקים וזה לא כולל את המענק האישי, כ-100 מיליון.

נסים דהן: זה נלקח בחשבון גם עם המכפילים?

סמדר אלחנני: זה כולל מענק הסתגלות לאיש עסקים?

אנה שניידר: מענק הסתגלות לא נמצא בפרק הזה.

חיים אורון: אני מקווה שאני לא טועה ומינימום שטח דירה עלה מ-70 ל-80.

אנה שניידר: אצלי רשום 80 כבר מאתמול.

ניר רייס: נושאים שקשורים לעסקים: בחירה של ארבע שנים רצופות, שנת 2004, שלפי הטענות היא היתה שנה טובה מאוד בסקטור החקלאי, הפחתת השכר הנורמטיבי, שיש לה השפעה די דרמטית, מקדם צמיחה רציף – קודם היה צורך במדרגות מסוימות ומי שהיה מתחת ל-10 לא קיבל ועכשיו יש מקדם צמיחה רציף, הורדת שיעור המס הנורמטיבי בנוסחה ל-30% - זה די משמעותי, העלאת המדרגה להפחתה בגין רכוש קבוע למיליון שקל מחצי מיליון שקל – דבר משמעותי, העלאת הפיצוי בגין מלאי ל-40%, הגדלת הפיצוי בגין חממות, הורדת שיעור המס ל-5%, בני זוג שהם בעלי עסק ייחשבו כבעלים אחד – זה משמעותי בשכר הנורמטיבי.

אברהם שוחט: אבל זה משמעותי גם בהסתגלות.

ניר רייס: פחות.

ניר רייס: דמי הסתגלות לבעלי עסקים.

אברהם שוחט: זה דבר חשוב.

ניר רייס: פיצוי על בנייה עד לגובה התב"ע.

ניר רייס: מגורים המשמשים לעסק שאינו בבעלות בעל העסק יפוצו כבית מגורים – תשלום לשני הגורמים בנפרד.

ניר רייס: תשתיות – פיצול תשתיות מחוץ לשטח המפונה.

ניר רייס: יש שינויים קטנים שיבואו לידי ביטוי בוועדה המיוחדת.

רוחמה אברהם-בלילא: לא מוזכר נושא העסקים הקטנים.

אנה שניידר: זה לא בחוק.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת הטבה.

ניסן סלומינסקי: הייתי משוכנע שאת הוותק תעלו ל-10,000 לאדם.

אברהם שוחט: 400,000 שקל זה 800,000 שקל ברוטו כי זה פטור ממס.

ניר רייס: אנחנו מתחילים עם דוגמה של משפחה בת ארבע נפשות וגרה ארבע שנים ברצועה.

ניר רייס: ההורים צעירים והם גרים בבנייה טרומית.

ניר רייס: בחוק המקורי זה היה 217,000 שקל וזה גדל ל-253,000 במינימום של 70 מטר.

ניר רייס: במינימום של 80 מטר זה עוד 700 דולר כפול 10 כפול 1.15.

אברהם שוחט: איפה הכנסת את הפיצוי האישי?

דני יתום: זה לא מופיע כאן.

ניר רייס: אני אעבור על כל הפרמטרים ואני אסביר איך רואים את השינויים בהם.

ניר רייס: הנושא הראשון הוא הגדלה של 100 דולר, שיגדלו עכשיו בעוד 10 מטר כפול 1.15.

ניר רייס: פיצוי עבור קרקע גדל משביעיות לחמישיות.

ניר רייס: פיצוי עבור שכר דירה והעברה גדל, עם אפשרות לשנתיים.

ניר רייס: דמי הסתגלות לא השתנו במקרה הספציפי הזה.

ניר רייס: מענק אישי, תקופת הכשרה ירדה לשלוש שנים והמשמעות היא שמתחילים לקבל את המענק האישי שיהיה עכשיו כפול שתיים.

ניר רייס: בסך הכל על בית טרומי כ-440,000 למשפחה.

ניר רייס: כשהתחלנו לעבוד על החוק הזה ודיברו על המחיר, אם הוא קנה את הבית מהדיור הציבורי, המחיר היה כ-25,000 דולר.

נסים דהן: אם היה קונה במקום אחר היה מקבל מענק מקור והלוואה עומדת.

נסים דהן: זה לא 25,000 דולר.

נסים דהן: כבר סיכמנו שמענק והלוואה עומדת הם חלק מההון שלו.

נסים דהן: תוציאו את המילים האלה מהלקסיקון.

רוחמה אברהם-בלילא: זוג הורים שנשוי חמש שנים יוצא עם 140,000 דולר.

רוחמה אברהם-בלילא: מה רע בזה?

רוחמה אברהם-בלילא: אני מכירה זוג שהלך לגור שם מחוסר ברירה כי לא היתה להם אפשרות לגור בתוך הארץ.

רוחמה אברהם-בלילא: אחרי שש שנים הם יוצאים עם סכום כזה.

נסים דהן: תהיי ריאלית.

נסים דהן: אני לא אומר שזה מעט, אבל לא צריך לומר שזה הרבה.

נסים דהן: זאת תמורה לבית ולעבודה של שני אנשים.

רוחמה אברהם-בלילא: זה סביר בהחלט.

ניר רייס: יש תוספת של 15% לשטחי שירות.

ניר רייס: אם הבית המינימלי הופך להיות 80 מטר, מחשבים את זה למרות שגודל הבית לא באמת כזה.

ניר רייס: על עשרת המטרים הנוספים, מוסיפים עוד 15% לשטחי שירות.

ניר רייס: למספרים האלה צריך להוסיף עוד 50,000 שקל לנושא 80 מטר ולנושא הכפלת המענק האישי.

ניר רייס: משפחה בת חמש נפשות שגרה ברצועה שש שנים.

ניר רייס: הורים בני שלושים עם בית של 120 מטר.

ניר רייס: הפיצוי על בית המגורים גדל כתוצאה מהשינויים בכ-200,000 שקל, הקרקע עולה לפיצוי מלא – 225,000 שקל, הפיצוי על שכר דירה והעברה – דיברנו על זה, המענק האישי מוכפל, עוד 28,000 שקל וכולל מענק נגב/גליל/אשקלון סך הפיצויים מגיעים ל-1.2 מיליון שקל.

ניר רייס: הדוגמה השלישית היא של אנשים עם ותק של 25 שנה בבית של 220 מטר ב'בנה ביתך'.

ניר רייס: הפיצוי על בית המגורים גדל כי הוספנו עוד 100 דולר למטר בעלות בנייה גבוהה – 1,000 דולר למטר.

ניר רייס: יש פה גמול פרישה וזה הסכום שיקבלו גם הגבר וגם האישה במשך עשר שנים בתשלומים חודשיים.

נסים דהן: זה לא יפה, אסור להכניס את זה.

נסים דהן: גם אם הוא היה עובד ב'טבע' הוא היה מקבל את זה.

רוני בריזון: היה מקבל פיצויים מ'טבע'.

רוני בריזון: זה בלי קשר לפיצויים.

אברהם שוחט: מענק ותק מוגדל כל פעם?

ניר רייס: לא, צריך להוסיף עוד 120,000 שקל.

ניר רייס: דוגמה נוספת היא של משפחה בגיל יחסית מבוגר, גרה ברצועה כעשר שנים.

ניר רייס: האב חקלאי והאישה לא עובדת במשק החקלאי.

ניר רייס: הפיצוי עבור בית המגורים גדל בעקבות ההעלאה של ה-100 דולר למטר, דמי ההסתגלות גדלו כתוצאה מזה שבעל העסק החקלאי מקבל דמי הסתגלות כפולים וזה סך כל הפיצוי, כ-1.8 מיליון שקל כולל מענק נגב/גליל.

ניר רייס: בנפרד לזה יש פיצוי על עסק חקלאי.

ניר רייס: אם אנחנו מדברים על כ-40,000 אלף שקל כפול 20 דונם זה כ-800,000 שקל ובנוסף לזה ישנו מרכיב הקרקע שהוא כ-135,000 שקל כלומר כ-1 מיליון שקל.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה הוא מקבל בשורה התחתונה?

חיים אורון: 3 מיליון שקלים.

שוני אלבק: אם הוא לא הולך למסלול הפיננסי.

שוני אלבק: במסלול הפיננסי הוא מקבל הרבה יותר.

רוני בריזון: מה קרה עם דמי ההסתגלות?

ניר רייס: הבעל מתחיל לקבל בתור בעל עסק עצמאי.

ניר רייס: דוגמה נוספת היא למשפחה שגרה בדיור ציבורי.

נסים דהן: זה הרבה כסף.

חיים אורון: פה הממשלה התחלקה ולא יכלה לחזור בה.

נסים דהן: לא ייתכן שאחד קנה דירה, השני שילם שכירות של 100 שקל בחודש והם יקבלו כמעט אותו פיצוי.

נסים דהן: אחד שילם מאה שקל שכר דירה והשני שילם 25,000 דולר מזומן.

ניר רייס: אני חושב שגם במקרה השני הפיצוי ראוי והוגן לבעל הבית.

ניר רייס: הדוגמה הנוספת היא לשכירות פרטית.

ניר רייס: במקרה הזה שכר הדירה גדל במידה והם יבחרו לקנות בית.

ניר רייס: המענק האישי גדל עקב הורדת תקופת ההכשרה והוא יוכפל כתוצאה מהשינויים שהציע יושב-ראש הוועדה.

אברהם שוחט: בדיור הציבורי הלכה הממשלה קדימה בצורה קיצונית.

אברהם שוחט: האם היה כתוב משהו על חובות לחברה משכנת של דייר בדיור הציבורי?

ניר רייס: מקזזים את חובות שכר הדירה.

ניר רייס: המודל הפיננסי – זאת חברה סינטטית ולא לקחנו רווח תפעולי של חברה קיימת, אבל זה אמור לייצג רווח תפעולי של חברה תיאורטית.

ניר רייס: מוצגים כאן הרווחים בשנים 1998 ל-2003.

ניר רייס: אחד הנושאים שדובר בהם הוא לתת לחברות אפשרות בחירה בין ארבע שנים ולא חמש מתוך חמש ולקחנו דוגמה לחברה שהרווח התפעולי שלה גדל.

ניר רייס: זאת חברה עם 15 עובדים, כלומר היה שינוי והיא ירדה מדרגה.

ניר רייס: קודם בשכר הנורמטיבי זה היה עד 10 עובדים ועכשיו זה עד 20 עובדים.

ניר רייס: רכוש קבוע – כ-1.2 מיליון שקל, שיעור צמיחה – 15% - אני מזכיר שקודם היא היתה במדרגה של 10% ועכשיו זה רציף.

ניר רייס: ברמת מינוף אין שינוי.

ניר רייס: הרווח התפעולי בחישוב הישן היה 310,000 שקל וההורדה של השנה, אם בחרנו את השנים הטובות, מעלה את זה ל-368,000 שקל והשינוי עדיין לא כל כך משמעותי.

ניר רייס: הירידה בשכר הנורמטיבי משמעותית, הירידה במיסוי היא לפי 7.5% והשינוי עכשיו נעשה משמעותי.

דני יתום: כמה הוא יקבל ברגע שהמס ירד מ-7.5% ל-5%?

אברהם שוחט: עוד 2.5% על הסכום.

חיים אורון: זה יגיע ל-1.25 מיליון שקל.

חיים אורון: כפול מהקודם.

נסים דהן: הוא מפסיד כי הוא משאיר רכוש קבוע ב-1.2 מיליון ומקבל 1.2 מיליון.

עמי חמצני: לא, זאת העלות של רכוש קבוע ולא אחרי הפחתה.

עמי חמצני: הרכוש הקבוע שווה היום חצי מיליון או פחות.

נסים דהן: הוא משאיר שם 500,000?

נסים דהן: הרי מדובר על כך שהוא לא יכול לקחת.

עמי חמצני: יש הרבה עסקים שלוקחים הרבה מאוד דברים.

עמי חמצני: זה לא מבנה אלא רכוש.

חיים אורון: חצי הוא ייקח.

נסים דהן: כמה שווה המבנה?

עמי חמצני: הוא שכר מבנה.

נסים דהן: אבל יכול להיות מודל פיננסי לבעל מבנה.

נסים דהן: אם בדוגמה הזאת היה לו מבנה, זה היה יורד מה-1.2 שקל שהוא לא מקבל.

שוני אלבק: אם היה לו מבנה ששווה 500,000 שקל והוא אמור לשלם 50,000 שקל שכר דירה לשנה.

שוני אלבק: את ה-50,000 האלה הוא היה מוסיף...

נסים דהן: זה היה יורד לו מעלות הקנייה ועלות הקנייה היא הוצאה.

ניר רייס: דוגמה נוספת דומה, אבל מספר העובדים יותר גדול, מעל 20 עובדים.

ניר רייס: גם כאן יש שינוי משמעותי בפיצוי, אומנם יותר קטן מקודם אבל עדיין שינוי משמעותי בפיצוי.

ניר רייס: המדרגה של ההפחתה על רכוש קבוע עלתה מחצי מיליון למיליון, זה מוסיף לו מעל ל-100,000 שקל.

נסים דהן: וזה כולל את קופת הפיצויים של העובדים אם לא היתה לו קופה צוברת.

נסים דהן: פה הוא משלם את הפיצויים של העובדים אם הוא לא צבר להם.

נסים דהן: אם הוא לא צבר להם בעבר, לכאורה הרווח היה צריך לגדול, אבל אם היתה הפרשה ולא היה תשלום, הוא ישלם את זה מפה.

שוני אלבק: לא.

שוני אלבק: אם היתה הפרשה ולא היה תשלום, אנחנו מוסיפים לו את ההפרשה לרווח.

ניר רייס: דוגמה למפעל שאין שינוי משמעותי ברווח, הרווח די יציב, הצמיחה שלו יחסית נמוכה אבל הירידה בשכר הנורמטיבי מאוד משמעותית במקרה הזה.

אברהם שוחט: זה מכפיל.

שוני אלבק: השכר הנורמטיבי משנה באופן דרמטי את הרווח.

שוני אלבק: ברגע שהורדנו מ-1.6 ל-1.3, המשמעות היא בערך 2,000 שקל והמדרגות הורחבו ל-20 עובדים.

שוני אלבק: זה יכול להגיע ל-5,000 שקל לבעל שליטה אחד לחודש, כפול 12 וכפול 7 זה פי 84.

אברהם שוחט: תוריד 30% מס.

שוני אלבק: זה מגיע לפי 50.

ניר רייס: יש פה דוגמה לעסק קטן עם שינויים לא גדולים ברווח התפעולי.

ניר רייס: הרווח התפעולי לא משתנה משמעותית, השכר הנורמטיבי גם לא משתנה משמעותית ומספר קטן מאוד של עובדים.

ניר רייס: שיעור הצמיחה נכנס לתוך החשבון ושיעור המס יורד ל-30%.

ניר רייס: אלה דוגמאות תיאורטיות ולכל עסק יש המאפיינים שלו.

ניר רייס: השינויים שהחוק יצר עליו שונים מעסק לעסק.

אברהם שוחט: אתה יכול לתת 1,000 דוגמאות.

סמדר אלחנני: 1,500 כי יש 1,500 מקרים.

אברהם שוחט: אין אחד דומה לשני אבל זה מראה על מגמה.

ניר רייס: אלה דוגמאות שנועדו להדגיש את השינויים שהוכנסו ביוזמת הוועדה לתוך החוק.

אברהם שוחט: רבותי, אני מודיע שוועדת המשנה סיימה את דיוניה ועל מועד ההצבעה, שיכול להיות גם היום, אני אודיע מראש.

אברהם שוחט: תוך שעתיים-שלוש אני אדע.

אברהם שוחט: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.