ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 340, 2004-12-30 12:00

אברהם הירשזון: רבותיי, אנחנו עוברים לנושא הבא.

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים עכשיו להצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה מספר שתיים, התשס"ה - 2004, היתר על העסקת עובדים זרים, תקנות מס הכנסה קביעת יחידים שיראו אותם כתושבי ישראל, וקביעת יחידים שלא יראו אותם כתושבי ישראל התשס"ד-2004; תקנות מס הכנסה ניכוי הוצאות לתושב חוץ, תיקון התשס"ג – 2003.

אברהם הירשזון: בבקשה, רבותיי.

אבשלום וילן: מה שהגענו להבנה, שעובדים זרים, ההיטל יעלה לעשרה אחוז עד סוף 2006.

אבשלום וילן: כלומר, 2004, 2005 ו-2006 יהיה עשרה אחוז.

אוסקר אבו-ראזק: לא.

אוסקר אבו-ראזק: 2005 עשרה אחוז, 2006 שנים עשרה אחוז, ו-2004 נשאר אותו דבר – שמונה אחוזים.

אוסקר אבו-ראזק: זה ההסדר.

אבשלום וילן: שתיים ורבע נקודות זיכוי לא ייגבה, בעצם נשאר המצב החוקי כמו שהיו.

אבשלום וילן: לא גובים אותם.

אבשלום וילן: וגם בהתאם לאמנות הבינלאומיות שישראל חתומה עליהן, וההצעה היתה מנוגדת לאמנות.

אוסקר אבו-ראזק: תחזור בבקשה.

אבשלום וילן: ההצעה היתה שב-2004 שמונה אחוזים ההיטל על עובדים זרים בחקלאות.

אבשלום וילן: ב-2005 עשרה אחוז, ב-2006 שנים עשר אחוז.

אבשלום וילן: לעומת זאת, השתיים ורבע נקודות זיכוי, שעלה בחוק ההסדרים שעבר ואני ביקשתי על זה רביזיה, המס הזה לא ייגבה, הוא גם מנוגד לאמנות בינלאומיות שישראל חתומה עליהן, ועל כן הוא לא נגבה.

אבשלום וילן: זה היה ההסדר.

ציפי דולן: אבל תציג את הצעד הזה.

אברהם הירשזון: כולם ייהנו מההסדר הזה.

אברהם הירשזון: אוסקר, בקשה.

אוסקר אבו ראזק: בוקר טוב לכולם.

אוסקר אבו ראזק: אני חושב שיש פתרון.

אוסקר אבו ראזק: אני אתחיל עם תקנות מס הכנסה קביעת יחידים שיראו אותם כתושבי ישראל, וקביעת יחידים שלא יראו אותם כתושבי ישראל.

אוסקר אבו ראזק: מה שקורה היום, ישנם עובדים שהם תושבי ישראל, הם נוסעים לחו"ל, ולפי ההגדרה בפקודת מס הכנסה הם יכולים לבוא ולטעון שאנחנו לא תושבי ישראל.

אוסקר אבו ראזק: ולכן, אנחנו אומרים שהיחידים הבאים, ותכף אני אגיד איזה יחידים, ייחשבו בכל מקרה לתושבי ישראל.

אוסקר אבו ראזק: דהיינו, פקודת מס הכנסה תחול עליהם.

ציפי דולן: שזה מאה שמונים ושלושה יום בשנה או ארבע מאות כולל שלוש שנים.

קריאה: מה עם מרכז חייו?

ציפי דולן: בעצם פקודת מס הכנסה קובעת חזקות מתי רואים אדם כתושב ישראל.

ציפי דולן: והמקרים שאנחנו מביאים פה בפני חברי הוועדה הם אותם מקרים שבהם לפי החזקה, כשהוא נופל להיות תושב ישראל, אנחנו מבקשים שלא יראו אותו כתושב ישראל לפי סמכות שר האוצר, ולהפך.

ציפי דולן: כשלפי החזקה רואים אותו כתושב חוץ.

ציפי דולן: למשל, כי הוא עובד מדינת ישראל ונמצא כבר ארבע שנים בחו"ל, ואנחנו מבקשים שיראו אותו כתושב ישראל.

ציפי דולן: ואלה המקרים שאותם אוסקר מסביר.

אוסקר אבו-ראזק: עכשיו המצב השני, אנחנו רוצים לקחת אנשים מסוימים והדוגמה שהבאת היא דוגמה טובה, שמבחינת המילה הכתובה בפקודת מס הכנסה אין תושב ישראל.

אוסקר אבו-ראזק: לדוגמה, שגריר.

אוסקר אבו-ראזק: שגריר ארצות הברית בישראל לפי ההגדרה הטכנית של תושב ישראל נחשב לתושב ישראל.

אוסקר אבו-ראזק: זה מצב לא נורמלי.

אוסקר אבו-ראזק: לכן אנחנו באים ואומרים, האנשים הבאים, שמבחינת החזקות נחשבים לתושב ישראל, בכל זאת הם לא יהיו תושבי ישראל.

אוסקר אבו-ראזק: הראשון זה כל נציג דיפלומטי או פקיד קונסולרי.

אוסקר אבו-ראזק: המקרה השני, זה חייל בצבא מדינה זרה או באו"ם.

אוסקר אבו-ראזק: המצב השלישי – יחיד שהגיע לישראל לשם שירות בצבא ההגנה בישראל, עד לסיום שירותו, אם ביקש לא להיחשב כתושב ישראל.

אוסקר אבו-ראזק: זאת אומרת, אותו יחיד - - -

אברהם הירשזון: או ניתנת לו הפריבילגיה.

אוסקר אבו-ראזק: יש לו את האופציה לבקש.

אוסקר אבו-ראזק: סטודנט הלומד בהיקף של חצי תוכנית לימודים לפחות בשלוש השנים הראשונות לשהייתו בישראל, גם הוא ייחשב כתושב חוץ.

אוסקר אבו-ראזק: אבל אם הוא רוצה להיות תושב ישראל אין בכלל בעיה.

אוסקר אבו-ראזק: מורה, מרצה או איש מחקר השוהה בישראל במוסד להשכלה גבוהה או במוסד הוראה אחר, ומשמש עובד באותו מוסד, בשלוש השנים הראשונות לשהייתו בישראל לא ייחשב כתושב ישראל.

אברהם הירשזון: ואם הוא רוצה?

אוסקר אבו ראזק: לא.

אוסקר אבו ראזק: פה אין לו אופציה.

אוסקר אבו ראזק: שש – איש דת, הממלא תפקיד דתי במוסד דת בישראל, על פי הזמנת אותו מוסד, שוב בשלוש השנים הראשונות הוא לא ייחשב כתושב ישראל, למרות שהחזקה כאילו שהוא כן תושב ישראל.

קריאה: איש דת שהיא לא יהודי.

אברהם הירשזון: זהו.

אברהם הירשזון: כי פה צריך לעשות הבדל.

אברהם הירשזון: נניח שבא רב מארצות הברית או מאיזה שהוא מקום אחר לשמש בישראל, והוא אומר, אני רוצה מיד להיות תושב מדינת ישראל.

אוסקר אבו ראזק: לא, הוא עולה חדש?

אברהם הירשזון: הוא יכול להיות עולה חדש.

אוסקר אבו ראזק: ברגע שהוא עולה חדש, מהיום הראשון שהוא בא הוא יקבל את מעמדו כתושב.

אוסקר אבו ראזק: אין בכלל בעיה.

אוסקר אבו ראזק: עכשיו, המצב הנוסף זה חולה המאושפז בבית חולים או במוסד שיקומי שהגיע לישראל לצורך אשפוז, או שחלה בעת שהותו בישראל.

אוסקר אבו ראזק: גם הוא לא ייחשב לתושב ישראל.

אוסקר אבו ראזק: מצב שמיני – עיתונאי חוץ וספורטאי חוץ.

אוסקר אבו ראזק: בחמש השנים הראשונות לשהותו בישראל לא ייחשב כתושב ישראל.

יעל ייטב: השינויים שאנחנו מכניסים בצו שנמצא בפניכם, קודם כל, אנחנו משמיטים את הגדרת עובד זר, ואנחנו משמיטים כמובן את תקנה ארבע, שמדברת על קביעת עובד זר.

יעל ייטב: אני רוצה להקריא למען הפרוטוקול, לפי הוראתה של שגית, את הריישא של תקנה שתיים.

יעל ייטב: "יראו כתושב ישראל יחיד שאינו תושב ישראל וכל אחד מאלה" ואת הרישא של תקנה שלוש: "יראו יחיד שאינו עולה חדש ושרואים אותו כתושב ישראל כאמור בפסקה א(1)(2) להגדרה תושב ישראל או תושב כתושב חוץ אם בחמש שנות המס הקודמות לשנת המס היה תושב חוץ והוא אחד מאלה".

יעל ייטב: זהו.

יעל ייטב: זה השינויים.

יעל ייטב: עכשיו אתה רוצה לדבר על התחולה אוסקר?

קריאה: מה זה אומר שאין יותר עובד זר?

יעל ייטב: התקנות האלה לא מתייחסות לעובדים זרים.

אוסקר אבו-ראזק: אם העובד הזר הוא תושב או לא תושב, פשוט אנחנו מוחקים אותו מתוך ה- - -

קריאה: אז מהו?

אבשלום וילן: למען ההבנה, זה אומר שעובד זר שמגיע הנה, חמש ראשונות, כשהוא מגיע כדין, הוא לצורך הגדרת המיסוי עובד זר, אלא אם הוא לא חוקי אז ברור לגמרי - - -

ציפי דולן: אין הגדרה של עובד זר.

קריאה: התקנות האלה לא מתייחסות לעובד זר.

ציפי דולן: זה מה שיעל הסבירה שמחקנו את תקנה ארבע.

ציפי דולן: בנוסח שמונח לפניכם, כתוב:

ציפי דולן: יראו עובד זר כתושב חוץ בהתקיים לגביו אחד מאלה: בחמש השנים הראשונות לשהותו או כשהוא לא חוקי.

ציפי דולן: הורדנו.

אברהם הירשזון: זאת אומרת, כשאנחנו מדברים עכשיו על נניח העובדים התאילנדיים שבאים, אז הם תושבי מדינת ישראל לצורך העניין או לא?

ציפי דולן: לא בהכרח.

ציפי דולן: אולי נבהיר רגע.

אבשלום וילן: אין פה התחכמות לנקודות זיכוי?

אבשלום וילן: הרי מחר גמרנו, אין הגדרת עובד זר, אין בעיה של אמנה בינלאומית, כולם פה בתוך הסיפור.

ציפי דולן: לא.

ציפי דולן: לא.

ציפי דולן: ממש לא.

ציפי דולן: ממש לא.

ציפי דולן: יש הגדרה, כמו שאמרנו בהתחלה, פקודת מס הכנסה מגדירה מהו תושב ישראל ומהו תושב חוץ חזקה שאם אתה מאה שמונים ושלושה ימים בארץ בשנת המס, חזקה שאתה תושב ישראל.

ציפי דולן: ולכן, העובד הזר, אחרי חצי שנה שהוא נמצא בארץ, חזקה שהוא תושב ישראל.

ציפי דולן: זו חזקה.

ציפי דולן: אבל זו חזקה הניתנת לסתירה.

ציפי דולן: כי עדיין, פקודת מס הכנסה אומרת מתי אני רואה אדם כתושב ישראל, אם מרכז חייו בישראל.

ציפי דולן: והשאלה איפה מרכז חייו.

ציפי דולן: עובד זר שהגיע, למשל, לסעוד קשיש לשנתיים, ומשפחתו נשארה בחו"ל ואת כל הכסף הוא שולח לשם כדי לתמוך בה, והוא בא למטרה מסוימת ולתקופה קצרה, עדיין יכול פקיד השומה לומר, אני רואה אותך כמי שמרכז חייך בפיליפינים.

אבשלום וילן: אבל אני לא מוכן שזה יהיה בשיקול דעתו של פקיד השומה.

אבשלום וילן: זה דבר בלתי נסבל.

אבשלום וילן: באים הנה התאילנדים, שולחים את כל הכסף לשם.

אבשלום וילן: פקיד השומה יגיד, סליחה, זה לא הסכם.

אבשלום וילן: זה פה התחכמות.

ציפי דולן: זה לא התחכמות.

אברהם הירשזון: סליחה, זאת לא ההסכמה שאנחנו הגענו, רבותיי.

אבשלום וילן: לא קבענו את זה.

אבשלום וילן: מה פתאום.

אברהם הירשזון: ולכן, מאחר וזו לא ההסכמה שהגענו, אני מבקש - - -

יעקב ליצמן: סליחה, אדוני היושב ראש, לפני כן, אני בכלל מערער על כל הנושא, ואולי זה לא המקום בדיוק, אבל כל הנושא של תושב חוץ של מאה שמונים יום.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה צריך בכלל דיון עקרוני עוד פעם.

יעקב ליצמן: כל הנושא.

אברהם הירשזון: אנחנו ביקשנו, רבותיי.

ציפי דולן: זה חקיקה ראשית.

ציפי דולן: זה לא אנחנו.

אברהם הירשזון: סליחה.

אברהם הירשזון: אני כבר רוצה לומר.

אברהם הירשזון: אני מבקש שתקשיבו אלי.

אברהם הירשזון: אנחנו הגענו להסכם מסוים בעקבות רביזיה של אבו וילן.

אברהם הירשזון: אני רוצה לומר לכם, שברגע זה לא ברור לי הנושא הזה.

אברהם הירשזון: ולכן, מה שאני מציע, אני נותן לכם זמן, לך חבר הכנסת וילן, לכם, יחד עם היועצת המשפטית והכלכלנית שלנו ומנהל הוועדה שיפקח על זה, עד יום שני להביא לנו דבר מוסכם וגמור כי אני ביום שני רוצה להצביע על זה.

אבשלום וילן: אני כבר מציע להשאיר את סעיף ארבע, ובא לציון גואל.

קריאה: אי אפשר.

אברהם הירשזון: אם אי אפשר, איך הגעתם להסכם?

ציפי דולן: כנראה שהבעיה פה - - -

אברהם הירשזון: אם מי הגעת להסכם, עם בועז?

ציפי דולן: אני אולי אסביר מה היתה הבעיה.

ציפי דולן: היתה טרוניה למה אנחנו אומרים שעובד זר הוא לא תושב ישראל.

ציפי דולן: מחקנו את ההוראה שאומרת שעובד זר הוא לא תושב ישראל.

ציפי דולן: מחקנו את ההוראה הן לגבי עובד זר לא חוקי והן לגבי עובד - - -

אברהם הירשזון: אבל סליחה, למה להתווכח?

אברהם הירשזון: אז אנחנו יודעים - --

ציפי דולן: כיוון שמחקנו את ההוראה מהתקנות האלה, מחקנו את ההוראה מהתקנות האלה שאומרת שעובד זר הוא לא תושב ישראל.

ציפי דולן: כיוון שמחקנו מה קרה?

ציפי דולן: אנחנו חוזרים להגדרה של תושב ישראל בפקודה.

ציפי דולן: אני רוצה לקרוא לכם את ההגדרה של תושב ישראל בפקודה.

ציפי דולן: ההגדרה אומרת,

ציפי דולן: זה אומר שהרוב הגדול של העובדים הזרים נופלים להגדרה של תושב ישראל.

ציפי דולן: הרוב הגדול.

ציפי דולן: קודם כל, לפי החזקה הם תושבי ישראל.

ציפי דולן: כי הם פה מאה שמונים ושלושה יום בשנה.

ציפי דולן: עכשיו, סביר גם להניח, בודאי שמקום העיסוק הרגיל והקבוע של העובד הזר הוא בישראל.

ציפי דולן: מקום המגורים הקבוע שלו בישראל.

ציפי דולן: לכן, סביר להניח שהרוב הגדול.

ציפי דולן: ...

ציפי דולן: אבל העובד הזר אינו שונה מכל יחיד אחר.

ציפי דולן: הרי אתם לא מצפים שאנחנו בתקנות האלה נגד עובד זר – לנצח תושב ישראל.

אברהם הירשזון: אנחנו אלף לא מצפים לשום דבר.

אברהם הירשזון: בית – אתם באתם, לא אתם באופן אישי, כן?

אברהם הירשזון: וביקשתם להגיע להסכמה אתנו.

אברהם הירשזון: והגיע תמיר, שהוא מנהל הוועדה להסכמה באותו ערב.

אברהם הירשזון: עכשיו, בעלי ההסכמה הם לא פה.

אברהם הירשזון: לכן אני מציע, אנחנו לוקחים פסק זמן עד יום שני, תבהירו את הדברים, תמיר ירכז את העניין, וביום שני אני מאמין שנמצא את הפשרה ונגיע לנוסח המוסכם.

אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, אני מקבל את הסיכום שלך.

אבשלום וילן: אבל רק שתבינו.

אבשלום וילן: אני רוצה להסביר לכם.

אבשלום וילן: בשבוע האחרון תמיר ואני מטורטרים, סליחה על הביטוי הלא פרלמנטרי, עם איתן בלי סוף בטלפונים, בדיוק על הפרשנות הזאת.

אבשלום וילן: משום שפקיד שומה באזור מסוים מפרש אחרת, ואיתן אומר לו, והוא מפרש.

אבשלום וילן: ורואה החשבון שלו בשלב מסוים אומר לנו: כן עיקול לא עיקול כן עיקול לא עיקול.

אבשלום וילן: ואני אומר לאיתן, אם הם לא שילמו מס – תעקל אותם.

אבשלום וילן: אבל אם הסעיף הזה השאירו פתוח לפרשנות, זה בדיוק המצב.

אבשלום וילן: זה לא יכול להיות על ידי פקיד שומה.

אבשלום וילן: זאת החלטה מאוד ברורה ו CLEAR CUT.

אבשלום וילן: עשר, שתים עשרה, לא נוגעים בזה, ההגדרה ברורה, כפי שמופיע פה.

אברהם הירשזון: ולכן,

אבשלום וילן: ולכן בלי שנפתור את זה אי אפשר להתקדם.

אברהם הירשזון: עד יום שני זה נפתר.

אברהם הירשזון: כאשר היועצת המשפטית שלנו תהיה גם שותפה לעניין, ונפתור את זה.

עדי לבנה: אם יורשה לי הייתי רוצה להגיד כמה מילים.

עדי לבנה: אני עדי לבנה ואני פה מטעם התאחדות התעשיינים.

עדי לבנה: בסעיף 45 מתייחס לנושא של מס על עובדים זרים, העלאה נקודתית עד לרמה של ארבעים אחוז בשנת 2008.

עדי לבנה: אני רוצה להתייחס לנושא הזה.

עדי לבנה: במדינת ישראל מועסקים היום בתעשייה כשלוש מאות ארבעים אלף עובדים ישראלים, מתוכם כאלף ארבע מאות עובדים הם עובדים זרים.

עדי לבנה: מדובר פה על סדר גודל של כשליש פרומיל.

עדי לבנה: העובדים האלה הובאו לישראל בשנים האחרונות לאור מחדלים חמורים של ממשלת ישראל, שכשלה בכל נושא של תוכניות הכשרה המקצועית של עובדים, ועל ידי זה יצרה מחסור חמור בעובדים מקצועיים בתחומים שונים בתעשייה.

עדי לבנה: כאשר המחסור הזה הוא חמור באופן מיוחד בחלק מתחומי הטכסטיל ותחומי המתכת.

עדי לבנה: לאור המחסור הזה בעובדים מקצועיים ישראלים, נאלצו התעשיינים במשך השנים האחרונות להביא עובדים זרים, ועדיין אנחנו מדברים על כמות מאוד קטנה, כמו שאמרתי, כשליש הפרומיל.

עדי לבנה: למרות זאת, ממשלת ישראל משיתה מגבלות ותנאים ועלויות מאוד כבדות על העסקתם של העובדים הזרים האלה, עוד לפני התקנה הזו.

אברהם הירשזון: בתעשייה.

עדי לבנה: אני מדבר על התעשייה.

עדי לבנה: במקביל, במדינת ישראל מועסקים היום כשלושים עד ארבעים אלף עובדים בחקלאות, ברובם המכריע עובדים זרים.

עדי לבנה: לגבי העובדים האלה, הנושא של הכשרה מקצועית הוא לא רלבנטי, כי מדובר פה בעובדים לא מיומנים, ולכן אין שום קושי להחליף אותם בעובדים ישראלים, והעובדים האלה הם אלה - - -

אברהם הירשזון: מאיפה אדוני יודע שאין שום קושי?

אברהם הירשזון: היו בפנינו נציגי חקלאים והצביעו על קושי רב מאוד בנושא הזה.

אברהם הירשזון: אין מי שרוצה לעבוד.

עדי לבנה: לא, סליחה, אני דיברתי על ההיבט המקצועי.

עדי לבנה: לא על היבט המוטיבציה.

עדי לבנה: אם אני מדבר על עובד - - -

אברהם הירשזון: ולכן, מה אדוני מבקש?

עדי לבנה: מה שאני טוען, זה שיש כאן אפליה לרעה של עובדים זרים בתעשייה לעומת החקלאות, והאפליה הזו היא בניגוד לאינטרס של מדינת ישראל.

עדי לבנה: לכן אני מסיק את המסקנה שהאפליה הזו נובעת אך ורק כתוצאה מהלחץ של הלובי החקלאי, או משהו מהסוג הזה.

אברהם הירשזון: תודה אדוני.

מוטי נצר: אני מנהל משאבי אנוש של פולגת בקרית גת.

מוטי נצר: הכוונה של התקנה הזאת להגדיל את ההיטל בשיעורים ניכרים רק מכבידה עלינו.

מוטי נצר: כבר עכשיו התעשיינים הגשנו בג"צ ואנחנו כרגע בעיצומו של בג"צ.

מוטי נצר: יש כוונה להעלות את שכר המינימום לגבי העסקת עובדים זרים בתעשייה.

מוטי נצר: אני מדבר רק בתעשייה.

מוטי נצר: לא חקלאות, לא סיעוד ולא בניין.

מוטי נצר: עכשיו עוד שלושה נתונים.

מוטי נצר: כשאנחנו מחדשים רשיון לעובד זר צריך לשלם חמש מאות שקלים אגרה, ארבעת אלפים שקל לשנה מס גולגולת ושמונה אחוז היטל, היטל על השכר חודש בחודשו.

מוטי נצר: את ההיטל הזה רוצים עכשיו להעלות בשיעורים ניכרים.

מוטי נצר: רק לתעשייה.

מוטי נצר: בחוק ההסדרים.

אברהם הירשזון: אז כשיהיה חוק ההסדרים, אז יהיה מקום לנמק את זה.

אברהם הירשזון: .

אברהם הירשזון: ויכול להיות ששר המסחר והתעשייה יבוא.

מוטי נצר: אני רוצה להגיד נקודה נוספת.

מוטי נצר: אני מייצג פה את מפעל פולגת טקסטיל בקרית גת, שש מאות משפחות, שש מאות עובדים.

מוטי נצר: בכל המספר הזה אני מעסיק חמש עשרה עובדים זרים.

מוטי נצר: שזה ממש פרומיל.

מוטי נצר: אנחנו מעסיקים אותם בנקודה, בתחנות עמידה, שזו הנקודה הקריטית שישראלים לא רוצים לעבוד בה.

מוטי נצר: זה עבודה קשה, עבודה ברעש.

מוטי נצר: ישראלים לא רוצים לעבוד בזה, גם כשאנחנו עושים תוכניות הכשרה ומנסים לקלוט, הישראלים מאוד מהר עוזבים את זה.

מוטי נצר: ולכן זה צוואר הבקבוק.

מוטי נצר: אבל אני אומר עוד דבר שקורה מבעוד יומיים: מאחד בינואר 2005 כל הקווטות, המכסות ייצוא לארצות הברית ולשוק האירופי המשותף בטלות.

מוטי נצר: דהיינו, התחרות תהיה עכשיו רק על מוצר שיהיה איכותי ויותר זול, ונמוך במחירו.

מוטי נצר: באיכות אנחנו מוכנים בפולגת להתמודד בכל העולם.

מוטי נצר: אבל במחירים לא נוכל להתמודד.

מוטי נצר: משפט אחרון ברשותך אדוני.

מוטי נצר: קרית גת ארבע עשרה אחוז אבטלה.

מוטי נצר: שיעור האבטלה מהגבוהים במדינת ישראל.

מוטי נצר: שש מאות משפחות אנחנו מפרנסים.

מוטי נצר: חס וחלילה.

מוטי נצר: אני אומר עוד פעם, חס וחלילה, לא נוכל להמשיך להעסיק אותם בגלל עלויות כלכליות – המפעלים האלה זה מפעלים של אנשים פרטיים.

מוטי נצר: זה בעל בית פרטי.

מוטי נצר: זה אמנם ציונות ואזור פיתוח ופרנסה, אבל ברגע שהוא יראה שהוא לא מסוגל להתמודד, הוא יסגור את המפעלים.

מוטי נצר: אני לא רוצה לחשוב.

אברהם הירשזון: תודה רבה רבותיי.

אברהם הירשזון: ובכן, שמעתם את הדוברים.

יחזקאל ברוך: אני מנכ"ל של בית יציקה מנשה ברוך, ואני רוצה להצטרף לחבריי מהתאחדות התעשיינים.

יחזקאל ברוך: בענף הפלדה והמתכת יש מחסור חמור בעובדים עם מיומנות ליציקה והנושא הזה של המס הזה שיוטל זה יהיה למעשה גזירה, גזר דין מוות להרבה מפעלים קטנים ובינוניים, שאנחנו למעשה חמישים אחוז מתעשיית המפעלים הקטנים בארץ.

יחזקאל ברוך: היינו מבקשים למעשה לא רק להקטין ולא להטיל את המס הזה, אלא להוריד גם את השמונה אחוז שהטילו עלינו.

אברהם הירשזון: אנחנו לא עוסקים בזה עכשיו.

אברהם הירשזון: אבל בקשה.

אברהם הירשזון: תגמור את הדברים.

יחזקאל ברוך: זה פשוט, אני חושב שזה איפה ואיפה שמטילים מסים וגזירות לא שוויוניות על התעשיינים ומגזרים אחרים במשק שהם די שווים לנו, שזה חקלאות ובניין, לא חלים שם האגרות וההיטלים שמטילים עלינו התעשיינים.

יחזקאל ברוך: האם זה בגלל שהלובי של התעשיינים חלש?

יחזקאל ברוך: או אף אחד לא יודע.

יחזקאל ברוך: אבל מישהו צריך לתת את הדעת על זה.

יחזקאל ברוך: התעשיינים במדינת ישראל בנושא של העובדים הזרים נהפכו כאן לכעין שר חבטות שכל היטל שרוצים מטילים עלינו, ואף אחד לא יוצא להגנתנו.

יחזקאל ברוך: תודה.

אברהם הירשזון: תודה רבה רבותיי.

אברהם הירשזון: הדברים נרשמו.

אברהם הירשזון: המשך הדיון בנושא הזה ביום שני.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: שינויים בתקציב.

מר בן לולו: בעקבות פנייתנו למשרד האוצר אנחנו ממתינים לתשובה במשך כחודש ימים כמעט.

מר בן לולו: אתמול קיבלתי צלצול מקובי הבר והוא הבטיח לי שבמהלך חודש ינואר, או בין הקריאה הראשונה, לשנייה השלישית בתקציב המדינה הוא יטפל בנושא של המשקם ויעביר לנו את מה שצריך.

אברהם הירשזון: הוועדה רשמה את הדברים ואני מאוד מודה לך.

אברהם הירשזון: כן, אדוני.

נציג האוצר: מדובר פה בהקדמת תשלומי הבראה ויובל לבתי חולים כלליים, בנוסף לזה, יש פה גם העברה של שלושה מיליון שקל למד"א, לקו צפון, ומיליון מאתיים אלף שקל לביקור חולים.

נציג האוצר: יש מספר פניות, יש פה שלוש פניות, יש פה גם פנייה רביעית שבעצם נותנת את המקור לפנייה הזאת.

נציג האוצר: ובגלל זה בסך הכל זה ארבע פניות.

נציג האוצר: כלומר, מ - 93436 הפנייה של העברת כסף מביטוח לאומי לרזרבה כללית כדי לתת את המקור להעברה ויובל לבתי החולים הכלליים.

נציג האוצר: יש פה מספר פניות.

נציג האוצר: רק בגלל המבנה התקציב של משרד הבריאות, שהכסף מגיע דרך סעיף עשרים וארבע, דרך המשרד הראשי, ומועבר לסעיף תשעים וארבע שזה בתי חולים כלליים.

נציג האוצר: זה במספר פניות שונות.

אברהם הירשזון: מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: מי נמנע?

אברהם הירשזון: תודה רבה.

נציג האוצר: זה רק פוזיטיבי.

נציג האוצר: בגלל שאם אנחנו מחכים אז זה כבר יהיה בינואר, והכסף הזה זה לשיפור תשתיות בבתי החולים שצריך לעבור עוד בשנת 2004.

נציג האוצר: אז אני מבקש.

קריאה: רגע, לאיזה בתי חולים.

קריאה: אנחנו יכולים לדעת?

נציג האוצר: כמובן, יש פה כמעט את כל בתי החולים.

נציג האוצר: מדובר פה בעודפי תקציב משנת 2003 צריכים להגיע ב-2004 לבתי החולים.

קריאה: והוא מחלק את זה לכל הבתי חולים?

נציג האוצר: זה בעצם עודפים של כל בתי החולים וכל הלשכות וגם בתי החולים הפסיכיאטריים.

קריאה: אני אציין פה עוד פעם.

קריאה: זה 67010 ו-67012.

אברהם הירשזון: מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: מי נמנע?

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: אושר.

אברהם הירשזון: הישיבה נעולה.