ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא הסחר בנשים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 25, 2004-12-29 09:00

זהבה גלאון: בוקר טוב, רבותי, התחלנו את הישיבה, אנחנו בשידור של ערוץ הכנסת, לטובת הצופים בערוץ הכנסת, אנחנו בישיבה של ועדת החקירה הפרלמנטרית עם נציגי משרד החוץ, הישיבה תתיחס למסע ההסברה שמקיים משרד החוץ במדינות חבר העמים כדי למנוע את הגעתן של נשים ואת העסקתן בזנות בישראל.

זהבה גלאון: אני רוצה להתנצל בשם שר החוץ קבלנו לפני מספר דקות הודעה ששר החוץ, שבר את שתי אצבעות כף רגלו, אנחנו מאחלים לו רפואה שלמה שיוכל לשוב ולבעוט במהרה בכדור, זה קרה הלילה או לפנות בוקר, אני כמובן מצטערת ששר החוץ לא יוכל להשתתף איתנו בישיבה, והנמצאים כאן נציגי משרד החוץ ואנחנו נשמע סקירה מנציגי משרד החוץ לגבי הקמפיין שאותו הם החלו בשיווקו, ואני יכולה לקרוא לזה כך בארצות ברית המועצות לשעבר, חבר העמים.

זהבה גלאון: אני רוצה לטובת הצופים, אנשים שיושבים כאן פחות זקוקים לכך, לטובת הצופים לציין שאנחנו בשנים האחרונות עוסקים רבות, גם על פי המחויבות של מדינת ישראל, על פי האמנות הבינלאומיות, אנחנו עוסקים רבות בעיקר בשני תחומים, האחד בנסיון להגן על הקורבנות בכל מה שקשור להגנה על הקורבנות, והנושא השני זה אכיפה של חוקים שקשורים בסחר בנשים, אנחנו גם מחוקקים חוקים, וגם מנסים לוודא שהחוקים מיושמים ונאכפים.

זהבה גלאון: תחום שמדינת ישראל, הייתי אומרת, לוקה בו או פחות ניתן דגש עליו, פחות שימת לב, זה תחום המניעה.

זהבה גלאון: הן המניעה בארץ, והן המניעה בארצות המקור, מדינת ישראל מחויבת גם על פי האמנות הבינלאומיות וגם על פי המלצות הדו"ח של משרד החוץ האמריקאי שקבע שמדינת ישראל נמצאת בדרוג השני של המדינות הסוחרות בבני אדם, זה היה בשנה שעברה, אנחנו מאד מקווים שאולי השנה מצבה של מדינת ישראל ישתפר, ואנחנו נעלה בדרוג המדינות שפועלות במאבק למיגור הסחר בני אדם, גם דו"ח משרד החוץ האמריקאי ציין את נושא המניעה בין שאר הדברים שעדיין לוקים בחסר.

זהבה גלאון: ולכן אני רוצה בהזדמנות הזו כמובן, לשבח את משרד החוץ, אנחנו נשמע דיווח מפורט, לשבח את משרד החוץ שהחל בפעילות הסברה, הייתי אומרת בקמפיין, בקרב מדינות המקור, מדינות היעד שמשם נשים מוברחות לתחומי מדינת ישראל.

זהבה גלאון: הייתי רוצה לציין, אני מניחה שהמשרד יציין את זה בעצמו, אבל הייתי רוצה לציין את שיתוף הפעולה בין משרד החוץ לבין ארגוני זכויות האדם, שאחר כך אני מניחה שינקבו בשמם, ששותפים להוצאתו של הברושור שחולק כאן, אני מציגה אותו לצורך המצלמות, יש כאן ברושור מאד אסתטי, אני לא יודעת לצערי לקרוא רוסית אבל אני מציגה וגם חברת הכנסת סולודקין, הברושור הוא אסתטי נאה למראה ואני חושבת שזה מאד חשוב.

זהבה גלאון: אני מציינת את זה כי אני חושבת שפעולת מניעה היא פעולה רב מערכתית של כל הגורמים הנוגעים בדבר, אני חושבת שהמודל שלקח לעצמו משרד החוץ צריך לשמש מודל גם לאותם גופים בארץ שאחראים על מניעה, ולצערי כרגע נקבע שהרשות לקידום מעמד האישה תפתח בקמפיין הסברה בארץ, אבל אנחנו יודעים שמקצצים בתקציב הרשות ולא נותר להם כמעט כסף לפעילות מינימלית, וזה אחד הנושאים, חברת הכנסת סולודקין, שאנחנו נצטרך להעלות, על הרשות בכלל יש בשבוע הבא ישיבה בנושא הזה, אבל הרשות ומסע ההסברה בענין הסחר בנשים בפרט.

זהבה גלאון: אני רוצה לפני שאני נותנת את רשות הדיבור למר דניאל מרון מנהל מחלקת ארגונים בינלאומיים במשרד החוץ, לציין שיש לנו כאן אורחים, תלמידי בית ספר, מקיף בראשון, אנחנו רוצים לברך אתכם, אתם נמצאים בישיבה של ועדת החקירה הפרלמנטרית לסחר בנשים, אנחנו נקבל עכשיו דיווח ממשרד החוץ מה משרד החוץ עושה על מנת להאבק בתופעת הסחר בנשים, ואנחנו מקווים שתגלו ענין בנושא.

זהבה גלאון: ונשמח אם יהיו לשאלות, אם תרצו להתיחס לקראת סוף הישיבה לתת לכם אפשרות להתייחס.

דניאל מרון: מנהל מחלקת ארגונים בינלאומיים במשרד החוץ.

דניאל מרון: תודה רבה גברתי יושבת הראש וחברת הכנסת סולודקין, כמה מילות פתיחה לטובת תלמידי בית הספר המקיף בראשון לציון ולצופים בבית, שאינם מכירים את התופעה הזאת, אינם מבינים את התופעה הזאת כמו שצריך.

דניאל מרון: עד כמה שהדבר בלתי נתפס, הסבר זה, שיעבוד אדם קיימים היום בתחילת המאה ה-21.

דניאל מרון: הנושא הזה של קרבנות סחר, של סחר, זה למעשה העבדות המודרנית, שלוקחים אישה או עובד זר, לוקחים להם את הדרכון אינם נותנים לו אפשרות לצאת, לא נותנים לו חופשה כמו שצריך, אם הדברים האלה קורים זה למעשה עבדות, וכבר רבים בקהילה הבינלאומית כמו דו"ח מחלקת המדינה של ארצות הברית, קבעו שמדובר למעשה בעבדות מודרנית.

דניאל מרון: כפי שאנחנו יודעים, מחלקת המדינה של ארצות הברית מפרסמת כל שנה דו"ח שנתי על מצב סחר בבני אדם בעולם, ומשדרגת את המדינות לפי הביצועים שלה למגר את התופעה הזאת, להלחם בה ולהתיחס באופן נורמלי לאותם קרבנות.

דניאל מרון: ישראל היתה במידוד בדרג הנמוך ביותר, ועלינו לדרג הביניים פלוס 2, כאשר בשנה האחרונה עקב פעילות רבה שנעשתה בתחום אכיפת החוק, ובתחומים אחים הובעה הערכה למאמצים המשמעותיים, כך נאמר בדו"ח, שישראל עושה למיגור תופעת הסחר בבני אדם, בצד המלצה שישראל צריכה להשקיעה יותר מאמץ לשיפור המצב בתחום העובדים הזרים.

דניאל מרון: אחד התחומים שאופיינו שזקוקים נוסף זה התחום המניעתי.

דניאל מרון: שמדינת ישראל במדינות המוצא של קרבנות הסחר, אנחנו יודעים באיזה מדינות מדובר, ואם צריך נפרט - - -

זהבה גלאון: תצא מנקודת הנחה שגם התלמידים וגם הצופים, תרחיב.

דניאל מרון: יש מדינות מסיבות כלכליות ומסיבות אחרות ששם צעירות מתפתות להגיע לישראל, ולא רק לישראל, זאת תופעה כלל עולמית, כל מערב אירופה מתמודדת עם התופעה הזאת, ואז צעירות מרוסיה, אוקראינה, מולדובה, ביילרוסיה, אוסבקיסטן, קזחסטן, ואולי עוד מדינות מתפתות לשקרים ולמניפולציה שהסוחרים עושים איתן הם מובלות, פעמים רבות בעל כורחן, ארצה ונמצאות פה בתנאים תת תנאים.

דניאל מרון: כיוון שכך, אנחנו החלטנו לצאת בפעילות משרד החוץ, בהנחית שר החוץ, החליט בפעילות מניעתית במדינות המוצא, כאשר הדבר הוא חדש, ורק ממש בימים אלה הפעילות הזאת יצאה לדרך יחד עם ארגוני הסיוע, וכמו שהיושבת ראש אמרה פה, אנחנו נהנים משיתוף פעולה יוצא מן הכלל עם אישה לאישה, מוקד סיוע לעובדים זרים, ועם איגוד מרכז סיוע לנפגעות תקיפה מינית.

דניאל מרון: ביחד איתן הפקנו ברושורה ברוסית, שמופצת עכשיו באותן מדינות.

דניאל מרון: אני ברשותך מעביר את רשות הדיבור לזאב לוריא ממשרד החוץ שידבר על המבצע הזה.

זאב לוריא: כפי שאמר דניאל מרון, משרד החוץ התגייס לנושא של הפצת חומר הסברה למניעה, משום שהוכר שזה בעצם תפקיד של משרד החוץ.

זאב לוריא: אבל כשאני חושב על ההתארגנות שלנו בכל הענין הזה, זה ברור לי לגמרי שהיא תוצר די טבעי, לא טבעי, אבל תוצר של שיתוף פעולה מאד הדוק בין משרד החוץ ובין משרדי ממשלה אחרים, ובראשם משרד המשפטים וגם בין משרד החוץ לבין, כפי שהוזכר, האירגונים החברתיים, ארגוני הזכויות שעוסקים בנושא הזה, שהם תרמו גם במוטיבציה ובוודאי גם במקצועיות ובעצה טובה, ובזכותם בהחלט אנחנו יכולים לראות את הברושורה מוכנה.

זאב לוריא: אחד הדברים הבעיתיים, וזה אני אומר בעיקר לתלמידי התיכון, אחד הדברים הבעיתיים שכל מדינה, גם המדינות שהם בעיתיות במיוחד בנושא של זכויות, כשהם מדברות בנושא הזה נראה שכולנו מאמינים, וכולנו רוצים רק בטובתם ובכיבוד הזכויות של כל אחד ואחד.

זאב לוריא: הבעיה האמיתית היא, האם למעשה, האם בפועל אנחנו מבצעים, אנחנו מישמים את הדיבורים ואת המילים היפות שאנחנו משתמשים בהם.

זאב לוריא: כי האוזן סובלת את הכל, אפשר להגיד הכל, השאלה מה עושים בפועל.

זאב לוריא: בענין הזה בהחלט, שיתוף הפעולה הטוב שקיים בין הרשויות השונות במדינה, המשפטית, האכיפה, וכמובן גם הכנסת, לשיתוף הפעולה שאנחנו זוכים לכאן, זהבה, הוא יוצא מן הכלל ואני בשם משרד החוץ מביע הרבה הכרת תודה, על העלאת הנושא הזה למודעות והסיוע שיש לנו מכם, אני חושב שבנושא של סחר בני אדם מדינת ישראל היא בהחלט מגלה הרבה מאד יוזמה והרבה מאד רצינות, להאבק כדי לשרש את התופעה הקשה הזאת.

זאב לוריא: אנחנו יודעים שרוב הנשים שעוסקות כאן, שהם נסחרות לארץ, ואחר כך נסחרות ומנוצלות בתעשית הזנות בארץ, מגיעות מכמה מדינות שבזמנו היו שייכות לברית המועצות.

זאב לוריא: אנחנו קוראים להם מדינות המקור, כי משם מגיעות אותן בחורות, הם מגיעות לא בדרך חוקית, הם מוברחות לישראל רובן מוברחות דרך מצרים, גם אלו שמוברחות בדרכים אחרות הן מגיעות לישראל באופן בלתי חוקי, רובן מנוצלות אחר כך בדרכים שונות, ולתעשית הזנות.

זאב לוריא: ישראל מחויבת, כחלק מן המאבק שלה בתופעה הזאת, למנוע, זאת אומרת, מראש לעשות פעילויות שונות כדי שאותן נשים לא יגיעו לארץ, לא יגיעו לא רק במובן זה שאנחנו נחסום באופן פיזי אלא גם נידע אותם לאיזה סוג של סכנות הן מגיעות.

זאב לוריא: ישנן כאלה שלא יודעות אפילו שמגיעות למטרות זנות, הן בוודאי לא יודעות לאיזה סוג של ניצול הן מגיעות.

זאב לוריא: מבטיחים להן הרבה מאד דברים, הן נערות רובן ממשפחות קשות מאד של מצוקה, מבטיחים להן הרבה מאד דברים, עבודה קלה אפילו אולי סביבה ואוירה נעימה, והטרה העיקרית של הפרסום הזה שאנחנו מפרסמים באותן מדינות שמהן הן מגיעות, בעצם לומר להן תכירו את המציאות כפי שהיא.

זאב לוריא: אתן מגיעות באופן בלתי חוקי, אתן נחשבות בלתי חוקיות במדינה, אתן נרדפות, בגלל שאתן גם בלתי חוקיות אז אין לכן בטחון החברתי שבו אתן נמצאות.

זאב לוריא: אתן תהיו נתונות לגמרי להתעמרות או לניצול של כל אחד מאלה שיעסיקו אתכן, בכלל שהחוק לא עומד לצידכן במידה רבה, כך הן הרי חשופות כאן ללא שום מעמד חוקי.

זאב לוריא: ותדעו לכן מצד לאיזו מציאות קשה אתם הולכים ליפול, ומצד שני אבל, אנחנו גם רוצים לומר להן ואנחנו אומרים בנייר הזה, תדעו אבל, שאם הגעתם לכאן ואם נפלתם לאותם זרועות של תעשית הניצול המיני המחפיר הזה, תדעו שעדיין יש לכם כתובות שאליהם אתם יכולים לגשת.

זאב לוריא: לרוב נשים צעירות, והן מאוד צעירות, הן בנו עשרי, הן לא נשים מבוגרות ברובן, הן נמצאות במקום זר, בקושי מבינות, הן לא מבינות עברית, יש כאן אנשים שדוברים רוסית, אבל בסך הכל מול הרשויות ומול האזרח ברחוב הן בודדות מאד, אין להן שום סעד אין להן שום תמיכה.

זאב לוריא: אנחנו רוצים להגיד בברושורה הזאת שכמובן נאמרה ברוסית ונאמרה באותה שפה שאנחנו חיברנו במיוחד כדי שיבינו היטב מצד אחד לתת להם תיאור של מה קורה, המציאות מאד מאד קשה, הרבה הרבה פחות נחמדה ממה שהן יכולות לתאר לעצמן, ודבר שני, אם הן כן נופלות לתוך המילכוד הזה שידעו שיש גורמים גם כאן גם בדרג הפורמלי, אבל גם ארגוני זכויות, שיהיו פנויות יתנו להן אוזן קשבת והם יוכלו לפנות אליהם.

זאב לוריא: אנחנו פנינו לפי הבדיקה שעשינו עם הברושורה הזאת, כפי שאמרתי, למדינות המקור שזה רוסיה, זה אוקראינה, זו מולדובה, זו בלהרוס, אוזבקיסטן, וקזחסטן.

זהבה גלאון: מתי התחלתם בקמפיין?

זאב לוריא: לפני חודשיים, התחלנו לשלוח לנציגויות שלנו, זה היה ברור לנו שלמרות זה שיש לנו נציגויות ברוב המקומות , אין לנו נציגות במולדובה, לכן השגרירות שלנו באוקראינה היא גם זאת שפועלת מול מולדובה.

זאב לוריא: אנחנו רוצים שהנציגויות שלנו שם יהיו שותפות, יחד עם זה אנחנו יודעים שעיקר הנטל של הפעילות הזאת יוכלו לעשות אותם אירגוני זכויות, ואותם ארגונים הומנטריים מקומיים, שיושבים במדינות האלה.

זאב לוריא: הם אלה שנמצאים, או שיבואו במגע ישיר עם אותן נשים, אם זה ארגונים שנמצאים בכפרים, בעירות או אפילו ארגונים כנסיתיים שיש להם מגע עם הנשים, שיש להם יותר מגע עם ציבור, לא רוצה לקרוא להם ציבור היעד, אבל הציבור הפגיע.

זאב לוריא: או שבאופן פוטנציאלי יכול להפוך לקרבנות, לכן אנחנו פנינו, השגנו, קבלנו רשימה מאד טובה ואני בזה בהחלט מברך את ארגון אישה לאישה, שעושה עבודה מצוינת, כשהוא גיבש יחד איתנו רשימה של ארגוני זכויות שפועלים בעיקר בנושא של סחר, מול ארגוני נשים, וגם עם ארגוני IORM, IORM ארגון הגירה בינלאומי ואיתו אנחנו משתפים פעולה.

זאב לוריא: ארגון IORM יש לו מרכזים כמעט בכל המדינות האלה, אנחנו סומכים עליו כי הוא בעצם מהווה גם הרבה פעמים מן ארגון מטריה שלמכיר הרבה מאד מן הארגונים האחרים, ונמצא איתם בקשה הדוק.

זאב לוריא: אנחנו שלחנו את הברושורות שלנו, אנחנו רואים בזה בעצם עכשיו פיילוט פרוג'קט, שעכשיו שלחנו 5000 ברושורות כאלה, לכמה נציגויות, בקשנו מהשגריר ומהקונסול בכל אחת מנציגויות שיהיה בקשר עם אותם ארגונים ששלחנו את שמותיהם, כשאליהם הם ישלחו קודם כל את הברושורות ואחר כך יהיו איתם בקשר.

זאב לוריא: אנחנו בברושורות נתנו את, יש כאן, בצעד הזה שמשרד החוץ נקט יש גם משהו קצת אמיץ.

זאב לוריא: לגבי מה אני אומר את זה, היו לנו ספקות, האם משרד החוץ יכול בשעה, בעיקר שהמדינה יש לה מוניטין מאד בעיתי בהרבה מאד דברים, יש ענין למשרד החוץ גם לעודד תיירות, וגם לעודד יחסים מסחר והיא מכירה את השם הטוב של ישראל.

זאב לוריא: האם אפשר בשעה כזאת לחלק ברושורות, חומר פרסומי כזה, כשלמעשה מתאר תופעה מאד קשה, ומאד לא זניחה שקיימת בארץ.

זאב לוריא: כי למעשה מה שאנחנו אומרים לאותן נשים, תזהרו, יש כאן תעשית ניצול, יש כאן פשע שמגיע לממדים שאתם צריכות להזהר ממנו, אל תבואו.

זאב לוריא: יש כאן מן איזה שהוא, צריכה היה העזה מסוימת או לקבל החלטה לפחות רצינית לומר, כן, אנחנו הולכים על זה.

זאב לוריא: אנחנו לא נסתיר את הבעיות, זאת אומרת, עם כל כמה שאנחנו מנסים לעודד תמונה של ישראל היפה, בגלל שהנושא הזה הוא כל כך חשוב, הוא באמת נוגע לדבר מהותי מאד של זכויות אדם בישראל, אנחנו לא יכולים פשוט לסגור עיניים.

זאב לוריא: אחת הסיבות אבל, שאנחנו חשבנו ללכת לארגונים, אחת הסיבות כפי שמרתי, הם נמצאים במגע עם אותן נשים, אבל בשלב הזה לא חשבנו שטוב יהיה לנו לעשות איזה סרטונים בתקשורת ההמונית, בטלויזיה או ברדיו שם, מזה אנחנו חששנו בשלב הזה, אבל אנחנו בהחלט חשבנו שנכון להוציא את הפרסומים האלה ולהפיץ אותם בקרב ארגונים.

זאב לוריא: הארגונים האלה יש להם בניירות האלה, מעבר לשגרירים שיש כאן על הפרסום גם את השם של משרד החוץ, וגם שמות שזה דווקא באופן, בשבילי זה היה קצת פרדוקסלי, אני חשבתי שברגע שיראו סמל של מדינת ישראל יחשבו שאולי יש כאן תעמולה של מדינה, אבל אני הבנתי מהארגונים אצלנו וגם ממקומות אחרים שדווקא העובדה שסמל מדינת ישראל, משרד החוץ, נמצא שם, זה דווקא מקנה לזה חשיבות, זה דווקא מקנה לזה מכובדות.

זאב לוריא: כמובן שמופיעים כאן גם שלושת הארגונים שדניאל מרון הזכיר את זה קודם, וגם מספרי הטלפון של כמה מהם, שפועלים סביב השעון ואפשר לפנות אליהם גם שם, וגם כמובן כפי שאמרתי אם הן מגיעות לכאן יוכלו לפנות אלינו כאן.

זאב לוריא: אנחנו שמענו כבר פידבק טוב, מכמה מדינות, כמה נציגויות שלנו באמת אספו, כמה נציגים של כמה ארגונים שאליהם היו אמורים להעביר את הניירות האלה נפגשו איתם ויצרו שיתוף פעולה, ואנחנו מאד מקווים ששיתוף הפעולה הזה באמת ימשיך, כשאנחנו מתכוונים מכאן, מהמטה, לבקש להמשיך לעקוב שהפעילות הזאת אכן נעשית.

זהבה גלאון: תודה רבה לזאב לוריא, מנהל מחלקת זכויות אדם במשרד החוץ.

זהבה גלאון: לפני שאני נותנת את רשות הדיבור לחברת הכנסת סולודקין, מאחר וישנם יותר אנשים, אני מבקשת לחזור ולומר שראשית אני מצטערת ששר החוץ לא יכול להגיע לכאן בגלל שהוא, כמו שציינתי קודם, שבר שתי אצבעות בכף רגלו.

זהבה גלאון: אני רוצה לציין את העובדה שהוא היה אמור להיות כאן, אני מציינת את זה כי אנחנו יודעים עכשיו שמשרד החוץ עומד בחזית בהיסטריה הגדולה של מה שקרה בתאילנד ובכל המדינות והצונאמי.

זהבה גלאון: עובדה שעם כל הבלגן הגדול הזה, וכל מה שמתרחש במערכת הפוליטית המדינית השר התכוון לבוא היום לישיבה.

זהבה גלאון: אני מייחסת לזה חשיבות מאד גדולה, נבצר ממנו, כמו שנאמר.

זהבה גלאון: אני מיחסת לזה חשיבות כי בשיחה שהיתה לי עם השר, השר ציין בפני שהוא רואה צעד מאד משמעותי בפעולה הזאת שנעשית גם כמובן בשיפור מעמדה של ישראל, וכמו שאמרת קודם הדילמה הזאת לא פשוטה.

זהבה גלאון: מצד אחד אתה בעצם בא ואומר, אנחנו רוצים שיבואו לכאן תיירים ועולים חדשים, ותראו בתחומי מדינת ישראל מתרחש סחר עבדים מודרני ונשים מנוצלות ונאנסות ומוכות, וזה המקום, אז הקמפיין הזה של לנתץ את סחר האשליות או את אותה תעשית אשליות, מצד אחד על מנת לשפר את מעמדה של ישראל ומצד שני כמובן, לא מצד שני, אבל בנוסף למנוע קרבנות נוספים.

זהבה גלאון: בעיני יש לזה חשיבות מאד גדולה, אני רוצה לציין את זה שאני שמחה שמשרד החוץ בעצם הרים את הכפה שזרקה, אני יכולה לומר, חברת הכנסת סולודקין, כאן לא אחת במהלך הישיבות והציעה לפעול ולעשות קמפיין מהסוג הזה, ואני חוזרת ואומרת השיתוף פעולה גם של הארגונים, אתן לכל אחד מהארגונים להגיד על זה משהו, ומשרד החוץ זה בהחלט צעד מאד משמעותי בעיני.

זהבה גלאון: חברת הכנסת סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: תודה רבה ליושבת ראש זהבה גלאון.

מרינה סולודקין: אני חושבת שיש לנו תענוג עם זהבה וגם עם נציגים של ארגונים וגם נציגים של משטרה, ונציגים של משרדים שיושבים כאן, שיש פירות לעבודה שלנו במשך כמעט שלוש שנים, אני חושבת שיש לנו עכשיו ענישה מתאימה, עד 16 שנים, שזה היה חשוב מאד, בגלל שזה היה צחוק ענישה שנתנו לפני שהועדה התחילה לעבוד, יש עכשיו מקלט לנשים שמגיעות לכאן ומוכנות לתת עדות לגבי סרסורים וגם כל המסלולים וכל הסיוטים שהם עברו כדי להגיע לכאן.

מרינה סולודקין: וגם אני חושבת שמאד טוב ואנחנו מאד שמחים שיחד עם משרד החוץ הרעיון הזה שיש כלים מידיים שאנחנו יכולים לעבוד בגלל הקרבה שיש עכשיו בין מדינת ישראל למדינות של הברית המועצות לשעבר, ששם אנשים משכילים, ששם אנשים מבינים ואנחנו צריכים לצאת בצורה ישירה עם חוברות שלנו ולהסביר להם, שאף אחד לא מחכה לכם, שכאן יש ניצול של נשים שמגיעות לכאן, שהדרך שלכם קשה מאד שהכל זה פשע מאורגן שיש ניצול איום של נשים האלה והם צריכים לשרת לקוחות במספר 20, 30 איש ביום, ואני חושבת שהחוברת הזאת שאני קראתי רק בפעם הראשונה, כתובים בה דברים מאד חשובים שזה ארגון מאישה לאישה, וקו ישיר לסיוע לעובדים זרים, ומוקד סיוע לנפגעות תקיפה מינית, בעזרת משרד החוץ של מדינת ישראל.

מרינה סולודקין: זה מסמך מאד מאד מכובד, אני קראתי, יש שם תוכן עמוק גם רוסית מאד טובה, וניסוחים מאד טובים.

מרינה סולודקין: אבל אני צריכה לומר לכם, הם עדיין לא הפחידו את המועמדות הפוטנציאליות בצורה נכונה.

מרינה סולודקין: אתם הייתם צריכים לומר שגם יכולים להרוג אותן, יש לנו מקרה של אישה שהרגו במצרים שבזמן שהיא עברה הגבול בגלל שהיא לא יכלה ללכת.

מרינה סולודקין: אז נתנו לה כדור בראש בגלל כל הקבוצה רצתה מיד להגיע למדינת ישראל, כתבו על זה גם בעתונות הרוסית ברוסיה, כתבו גם כאן, וגם אנחנו צריכים לומר ברורות, ברוסיה מבינים שיש למדינה 300 אלף איש שמפוטרים במדינה ושאין מקומות עבודה לא הסביר כאן מספיק שאין משרות, של מנקות, בביבי סיטרים, מלצריות, זה מאד חשוב כי זה מגיע ישירות לשכל הישר של האנשים שם.

מרינה סולודקין: החוברת בשפה הרוסית, זו שפה שמבינים גם ברוסיה, גם באוקראינה, גם בביילרוס, יש לי ספיקות לגבי מולדובה, בגלל שנתקלתי כאן במקרה.

מרינה סולודקין: אתמול הייתי במקלט לנשים, שאישה אחת שלא מדברת רוסית ואומרת שהיא ממולדובה, הגיעה למקלט הזה, והם טלפנו אלי שאני אדבר עם האישה הזו.

מרינה סולודקין: אבל הדרך החדשה של בחורות ממולדובה, מכפרים, לא מדברות רוסית, הם מדברים שפה מולדובית זה רומנית.

מרינה סולודקין: אז אולי צריכים לעשות, אני חושבת בגלל שעכשיו רוב הנשים, לפני חצי שנה הם חיו במולדובה, כמקום מגורים, אולי אפשר לעשות גם את העבודה הברוכה הזאת.

מרינה סולודקין: עם כל זה אני מאחלת לשר החוץ שלנו רפואה שלמה, אחרי מה שקרה לו, רצינו לראות אותו ולהודות בצורה אישית.

מרינה סולודקין: דבר שני להמשיך את העבודה הזאת.

מרינה סולודקין: וזאב, ששמעתי כאן שיש לך ספקות לגבי הקרנת הסרטים בנושא זה, לי אין ספיקות.

מרינה סולודקין: זה הכלי הכי חזק, סרטים על מה קורה כאן עם הנשים האלה.

מרינה סולודקין: סיפורים אמיתיים, בגלל זה החוברת זה דבר טוב, אולי לפרסם את החוברת הזאת בעתונות לנוער רוסי, יש לכם קמסמולסקה פרוודה, ויש לכם מוסקוסי קונסמול שקוראים, אולי לפרסם כמודעת פרסום בתשלום.

מרינה סולודקין: הם צריכים לדעת שם ששום דבר חוץ מפשע מאורגן לא מחכה להם כאן.

זהבה גלאון: חברת הכנסת סולודקין אוהבת כסח, היא רוצה שיפחידו.

זהבה גלאון: אני אומרת את זה קצת באופן בוטה, לפני שאני אבקש מחבר הכנסת איוב קרא להתיחס, אבל אני אומרת, יש כאן באמת את הדילמה לגבי האיזון, מה הצעד הראשון, יכול להיות שה צעד ראשון, קודם כל, אני לא רגילה שאנחנו מנהלים ישיבה שאנחנו קצת עוסקים באיזה שהיא התבשמות עצמית, זה תשבחות שזה לא רע בכלל, רק אני לא רגילה לזה.

זהבה גלאון: וזה כיף, כאילו שבאמת נעשים צעדים וחשוב, אין ספק שזה צעד ראשון חשוב, ואני באמת חושבת שכל האיזונים העדינים האלה איך עושים מצד אחד, לשמור על מעמדה ותדמיתה של מדינת ישראל, כי אנחנו לא רוצים להיות אלה שמשחירים את פניה, אני מבינה ואני מתרגמת לעברית את מה שנאמר כאן, אני לא שייכת לסגל הדיפלומטי, אז זה לא חל עלי, אני לא ממשרד החוץ, אבל מצד אחד איך שומרים על תדמיתה ומעמדה של ישראל, מצד שני איך מנסים לתאר בפני אנשים את הסכנה שעורבת בפניהם, כולל, כמו שציינת, שנשים נרצחו ונהרגו, והאיזונים האלה כנראה עוד יעלו בהמשך.

זהבה גלאון: בתור צעד ראשון אנחנו מברכים, אבל כמו שאת אומרת, יתכן שזקוקים לצעדים נוספים.

זהבה גלאון: אנחנו רושמים את זה.

איוב קרא: כבוד היושבת ראש, ראשית כל אני חייב להזדהות עם המדינות מוכות האסון, להשתתף בצערם ולאחל לפצועים החלמה מהירה, אני מצטער לחזור על זה אבל זה חשוב לומר.

איוב קרא: חשוב לומר את זה בהקשר למה שקורה היום שוב, בעצם אסון שלא היה בתקופתנו כמותו.

איוב קרא: ולאחל גם לשר החוץ החלמה מהירה.

איוב קרא: אני רוצה לומר לך, שיש כאלה התפקיד עושה אותם, ויש כאלה עושים את התפקיד.

איוב קרא: את המסוג שבזכותך הועדה הזאת קיימת ותפסה נפח כזה גדול, זה בזכות הפעילות ואני מברך ישר כח.

איוב קרא: אני רוצה לומר לכם שכהנת כיושב ראש הועדה לעובדים זרים, תקופה ארוכה עד לא מזמן, שיתפתי פעולה עם חברת הכנסת זהבה גלאון, ואני רוצה לומר לכם שאחד הנושאים שחורים לי והיא יודעת את זה, זה הנושא שבעצם עולה לסדר היום ועד יום אנחנו לא אובדי עצות, אנחנו רואים שיש הרבה מה לשפר בטיפול בו, למרות כל ההתדינות והפוש שהוא מקבל מהועדה והמינהלת לעובדים זרים וכו'.

איוב קרא: בקרנו בזמנו באילת, שתי הועדות, ראינו שמה כיצד לנגד עינינו מתנהל הסחר הזה מגבול מצרים, וחרה לי מאד, ממש, שוק עבדים לשמו היה הדבר הזה.

איוב קרא: ויש אנשים שלא מבינים את המשמעות בסיפור הזה, ולכן חשוב לי מאד היה בסוגיה הזאת למרות כל הדיווחים שמינהלת העובדים הזרים שקמה, שבהחלט עושה עבודה גדולה, אני חושב שאנחנו חוטאים למטרה, מכיוון שבדלת האחורית מגרשים ובדלת האחורית נכנסים, בצורה בלתי ליגלית הרבה סחר בנשים ישנו, וגם עובדים לא חוקיים.

איוב קרא: מאחר ואנחנו מדברים על סחר בנשים אני רוצה לומר, שכמעט מכל מקום נכנסים לפה נשים בצורה או אחרת של דיירות, ובכל זאת אתה מוצא אותם אחר כך בבתי בושת, ולדעתי יש הרבה עבודה למשטרה לעשות והיא נעשית, אבל לדעתי לא מספיק, אנחנו רואים את זה.

איוב קרא: אני שמח שאתמול עברה בקריאה ראשונה הצעת חוק שיזמנו שבעצם אדם שעושה עבירה, בסופו של דבר כדי להרוויח כסף בתוך כדי עבירה, הכספים שהוא עשה תוך כדי, יחולטו לטובת המדינה.

איוב קרא: וזה תואם את העבירה של סחר בנשים - -

זהבה גלאון: אנחנו הנחנו במסגרת הצעת החוק הכוללת שלנו שהיא עכשיו בועדת חוקה וכנה לקריאה ראשונה, אנחנו במסגרת הצעת החוק הכוללת הכנסנו את הסעיף הזה של חילוט רכוש שנעשה בתוצאה מעבירת הסחר.

זהבה גלאון: כיוון שזה מאד חשוב.

איוב קרא: אני חושב שהצעת החוק הזו אולי תתן מענה, לא יודע מקסימלי, אבל חלקי לפחות, ואני חושב שברגע שמזהים אדם שקשור לבית בושת, לדעתי מיד צריך להשתלט לו על הפרטים, על מספר החשבון ועל הכל, לקחת לחלט, זה חלק מהמלחמה הזאת וזה חשוב לדעתי.

איוב קרא: דבר נוסף צריך ללכת לדעתי, בהקשר להקלה בגירוש, יש מצב שבעצם משטרת ישראל נתקלת, עד כמה שאני יודע אני מקווה שאני לא טועה, עדיין נתקלת בקשיים לגרש אנשים, ואתה רואה לפעמים שוהים הרבה זמן אנשים בבתי כלא או בכל מיני מקומות שלא מצליחים לגרש אותם, מפה.

איוב קרא: שוהים בלתי חוקיים צריך למצוא דרך הכי מהירה כדי להוציא אותם מפה, לחלט לאותם עברינים, לאותם סרסורים את הרכוש ואת הכסף שעשו, זה שתי פעולות שחייבות ללכת במקביל.

איוב קרא: ולדעתי, אם אנחנו עושים את זה שנקל על הגירוש ומצד שני לחלט לאותו אדם שהפעיל בית בושת את כל הרכוש שלו, לדעתי אנחנו אולי בזה נתקדם בסוגיה הזאת שהיא חשובה לכולנו.

זהבה גלאון: תודה רבה חבר הכנסת איוב קרא, לפני שאני נותנת לריטה חייקין ולאחר מכן כל נציגי האירגונים ששותפים, אני רוצה לומר לנציגי משרד החוץ, שאמנם אנחנו מדברים עכשיו על פעילות מול מדינות המקור, מול מדינות היעד.

זהבה גלאון: פעילות לא חשובה שאנחנו מיחסים לה משקל היא גם הפעילות מול הנציגויות כאן בארץ, אני אומרת את זה בהתיחס לדברים שאמר חבר הכנסת איוב קרא.

זהבה גלאון: נשים שוהות זמן רב מידי לטעמנו, במתקן המשמורת מיכל, בכלל לא הייתי רוצה שתהיינה שם, מבחינתי כל הנשים צריכות להיות במקלט, אבל נשים שנועדות להרחקה, לגירוש, לצורך הענין, אי אפשר לקרוא לזה בשם אחר, שוהות זמן רב עדיין הן נאלצות לשלם סכומים גבוהים לקונסוליות על מנת לקבל אשרת מעבר.

זהבה גלאון: אנחנו מדברים על מולדובה, זאב אתה ער להתכתבות שלנו עם השגרירים, מולדובה, אוזבקיסטן.

זהבה גלאון: בטיפול מינהלת ההגירה אבל עדיין מדובר בסכומים גבוהים.

זהבה גלאון: אם שגרירות מולדובה דורשת 80 דולר עבור אשרה, או 25 דולר אוזבקיסטן זה גבוה וזה קשה לנשים.

זהבה גלאון: כיוון שנשיא מולדובה היה פה, אני יודעת שאתם העלתם את זה.

זהבה גלאון: בהמשך נשמח לשמוע איך משרד החוץ מעבר לפעילות מול החוצה לגבי זרוז ההליכים בארץ.

זהבה גלאון: מבחינת הזמן שישאר לנו.

רענן כספי: קודם כל אנחנו מברכים על הפעילות של משרד החוץ, ויכול להיות שזה עולה בקנה אחד, מתיחס למינהלת ההגירה, למעלה מ-850 נשים שהשנה הורחקו לארצות המוצא שעסקו בזנות.

רענן כספי: לדעתי לא היה דבר כזה , זו כמות מאד רצינית וזה עולה בקנה אחד עם הנתונים שאנחנו מוסרים שיש הרבה פחות נשים זרות שעובדות בזנות, והרבה פחות בתי בושת.

רענן כספי: כמו כן במג"ב רמון נתפסו השנה הרבה יותר נשים --

זהבה גלאון: כמה את היודע?

רענן כספי: 43, נשים, לעומת 30 בכל שנה שעברה.

רענן כספי: כך שהנתונים מצביעים על ירידה בכמות העובדות, הנשים הזרות שעוסקות בזנות, ויכול להיות שגם הנשים האלה שהם יגיעו לארצות המקור בקנה אחד עם הפרסום של משרד החוץ יספרו את התנאים שהם זכו להם כאן, וזה יעבוד.

רענן כספי: אוזבקיסטן השנה זאת הארץ המרכזית ולא מולדובה.

מרינה סולודקין: גם חשוב לדעת את זה.

מרינה סולודקין: קודם כל אני רוצה לברך את המשטרה בפעילות שלה.

מרינה סולודקין: אבל אני חושבת שהנתון 800 נשים, כי אנחנו יודעים שסך הכל 3000 - -

רענן כספי: הרבה פחות מ-3000, לתוך מחלקת המדינה האמריקאית יעלו למעלה 1000, אנחנו לא יכולים להגיב כי אין מחקר מעמיק בנושא, הרבה הרבה פחות גם מהמספר של 3000 שניתן בשנים שעברו, זה היה לכלל העוסקות בזנות ולאו דווקא רק לנשים זרות.

מרינה סולודקין: הנתונים מאד מעודדים, אם מכלל של יותר מ-1000 אנחנו שולחים בחזרה 800, - - -

רענן כספי: זה יכול להגיע ל-1000 לקראת סוף השנה.

זהבה גלאון: אני רוצה להגיד משהו, שתי הערות בהקשר להתייחסויות שנאמרו כאן.

זהבה גלאון: כמובן שהדיון המרכזי כרגע הוא פעילות משרד החוץ בקרב המדינות, אבל כמובן שהכל נושק אחד לשני, ואין ספק שהפעילות המשולבת מצד אחד של המשטרה כאן בארץ, ומצד שני של משרד החוץ שמנסה להרתיע נשים מלהגיע, ומצד שלישי אני מקווה שאוכל לשמוע בהמשך דיווח מה עושה המשטרה כלפי חוץ, כלפי מדינות המקור, זאת אומרת, זה חשוב לספק ברושורים אנחנו היינו רוצים לדעת האם יש שיתוף פעולה מודיעיני וכו'.

זהבה גלאון: מיד אשמח לשמוע ממך, אני רק רוצה לסיים את הנושא הזה ולשמוע מארגונים.

זהבה גלאון: מה שאני מבקשת לטובת תלמידי תיכון עירוני ה' שלדעתי עוד מעט נרדמים בשעה הזאת של הבוקר, מה שאני מבקשת, ריטה והחברות כשאתם מספרות על הקמפיין, קצת במידע מה קורה לנשים האלה שרק לטובת, למה המדינה החליטה שחשוב לעשות קמפיין כזה, למה שהן לא תבואנה לכאן הנשים, לטובת תלמידי תיכון עירוני ה'.

זהבה גלאון: לפני הברושור שנים שלושה משפטים בקצרה.

ריטה חייקין: למה נשים מגיעות לכאן.

ריטה חייקין: קודם כל הנשים מגיעות לכאן מכל מיני סיבות שונות.

ריטה חייקין: אחת הסיבות תמיד מצוקה כלכלית, אבל סיבות כלכליות המצוקה הכלכלית זה קצה הקרחון, בדרך כלל זה תמיד יש בעיות אחרות שנוגעות לנשים, כמו, אלימות, אונס, אלימות במשפחה, יתומה, אין הורים, הזנחת הורים, גיל ההתבגרות וכל הסיבות האחרות שבעצם משולבות ביחד כאשר אותם מגייסים קופצים, לוקחים את זה ואומרים, זה טרף קל ואפשר לגייס אותה לעסוק בזנות.

ריטה חייקין: אף פעם אישה לא מחליטה ולא עושה את זה מבחירתה.

ריטה חייקין: זה גם חשוב לציין וגם אתם צריכים לדעת את זה.

ריטה חייקין: האישה שמגיעה לכאן מתוך בעצם גיוס, מתוך השכנוע, מן מוסד שיווק פרסום.

ריטה חייקין: אני חושבת שהסברתי כאן פחות או יותר.

זהבה גלאון: לחברת הכנסת סולודקין יש ישיבות ונציגים הרשמיים יש ישיבה אצל פרקליט המדינה גם בנושאים הקשורים לסחר.

זהבה גלאון: מי שנשאר כאן וצופי ערוץ הכנסת מקשיבים לך.

ריטה חייקין: בכל מקרה, אני חשובת שהפלייר שיצא מטעם משרד החוץ אבל יחד עם זה יש תקוות רבות שהפלייר שיקבלו ארגוני MJO שזה בעצם ארגונים לא ממשלתיים, זה כמו עמותות בישראל, אותם ארגונים הם צריכים בעצם לחלק את הפלייר הזה, לנשים לאוכלוסית היעד, לנוער שלומד שם בבתי ספר, באוזבקיסטן, במולדובה, ובכל בית ספר אחר ובכל מקום אחר.

ריטה חייקין: אני חושבת שכאן מגיע כבוד, קצת לתת יותר הסבר ופרטים מזה הארגונים האלה על מה אנחנו מדברים בעצם, ומאיפה הם באו.

ריטה חייקין: וגם בהמשך אתיחס להמלצות, שזה גם קשור למשטרה.

ריטה חייקין: בעצם משנת 2002 יחד עם פתיחת הפרויקט יצרנו קשרים מדינות המוצא מהם מגיעות הנשים.

ריטה חייקין: בתחילה זה היה המדינה רוסיה, מולדובה, אוקראינה, ואז באמצע שנת 2002 גילינו שיש כמה נשים מאוזבקיסטן.

ריטה חייקין: בתחילת שנת 2003 גילינו שיש הרבה נשים מאוזבקיסטן אשר ממתינות לגירושם במתקני הכליאה, מטעם מינהלת ההגירה.

ריטה חייקין: ברחבי רוסיה לאחר הפוצ' הגדול ב-1992, התפרקה ברית המועצות לשעבר, התפרקה מדינה ענקית שצריך להתיחס ולא לשכוח שברית המועצות מתפרסת על שטח גאוגרפי עצום שחולקו למדינות עצמאיות ועדיין יש שיתופי פעולה ומנטליות דומה.

ריטה חייקין: יחד עם זאת, הוקמו עמותות שונות שבעצם כמו פטריות צצו באותם הזמנים, והיום הם עמותות למען זכויות האדם.

ריטה חייקין: אחד הארגונים בעצם, הגדולים, שפועל היום ברחבי כל ברית המועצות לשעבר זה אירגון ההגירה בינלאומי היום.

ריטה חייקין: וכפי שציין זאב ארגון ההגירה הוא ארגון מטריה, ויש עוד ארגונים מתחתיו שעובדים למען מאבק ומיגור סחר בנשים והעלאת מודעות ברחבי ברית המועצות.

ריטה חייקין: במיוחד זה בפריפריה.

ריטה חייקין: והיום יש מקלט, מקלטים לקרבנות הסחר.

ריטה חייקין: וכאשר הנשים עוזבות את המדינה ובעצם מבקשות איזה שהוא סיוע בארץ המוצא, שאין לה בעצם לאן לחזור.

ריטה חייקין: למה היא עוזבת את המדינה שלה, כי בעצם אין לה מה לצפות, ואין גם לאן לחזור, אז היום יש מקלטים לקרבנות הסחר.

ריטה חייקין: IOM זה ארגון ההגירה הבינלאומי.

ריטה חייקין: יש מקלטים לקרבנות הסחר, באותם מקלטים הנשים מקבלות גם סיוע פסיכולוגי גם סיוע רפואי, קורסי הכשרה וגם סיוע להקמת עסקים קטנים בשביל אותם נשים, כדי שגם ילמדו להיות עצמאיות ולחיות בדרך העצמאית ולא רק לחזור לזנות.

ריטה חייקין: אחזור לאוזבקיסטן, ואחת הדוגמאות של שיתוף פעולה של ארגוני NJO בחבר העמים, וארגוני NJO בישראל היא בכך שבשנת 2002, כמו שאנחנו ראינו היו 40 נשים שהמתינו 4 חודשים לתעודת מעבר, כי לא היה להם דרכון, בעצם הדרכון או נלקח או אבד או נשאר בכספת של אותם סוחרים במכונים ובבתי בושת, ומה היתה הבעיה, משרד הפנים ומשרד החוץ לא הנפיקו ולא הזדרזו להנפיק תעודת מעבר לאישה שבעצם היא אזרחית אוזבקיסטן.

ריטה חייקין: כאן היתה בעיה מאד גדולה, ורק על ידי לחץ של ארגון NJO באוזבקיסטן ואנחנו כעמותה אישה לאישה, וגם קונסולית אוזבקיסטן, עבודה משותפת ביחד כאשר עשינו פשוט לחץ והיה דיווח, לכן היום האישה מאוזבקיסטן עוזבת הכי מהר את מתקן הכליאה.

ריטה חייקין: תוך שלושה שבועות היא נוסעת הביתה.

ריטה חייקין: שוב, זה עדיין רק בזכות של אותם הארגונים.

ריטה חייקין: כשדובר כאן בזמן מסוים לכל המדינות האחרות וגם לכל הפעילות האחרת במדינות אחרות איפה שגם נשים ממתינות לתעודת מעבר.

ריטה חייקין: איזה קשר יש לנו עם אותם ארגונים.

ריטה חייקין: אישה שבעצם ממתינה לגירוש, מינהלת ההגירה אומרת כל הזן שזה הרחקה, לא, זה גירוש.

ריטה חייקין: האישה שממתינה לגירוש, מינהלת ההגירה שולחת את האישה לעיר הבירה של ארץ המוצא.

ריטה חייקין: שוב, הנסיעה לא בק"מ ולא בשעות, מעיר הבירה, מאותה מוסקווה, צריכה להגיע לעיר שלה במשך 4 ימי נסיעה ברכבת, 8 שעות טיסה במטוס שזה הכל עולה כסף.

ריטה חייקין: וכאשר לאישה אין כסף, כאן הבעיה.

ריטה חייקין: מינהלת ההגירה לא תשלם לה עבור נסיעה עיר המגורים שלה וכאן אנחנו מתערבות ומבקשות מארגוני סיוע שפגשו את האישה ויתנו לה מקום.

ריטה חייקין: אותו דבר אנחנו גם עושות כשאישה חוזרת למקלט בין אם בהסכמה או רוצה לקבל את המקום במקלט, גם היא מבקשת הגנת הזכויות שלה בשדה התעופה כאשר היא חוזרת למשל לאוזבקיסטן.

ריטה חייקין: נשים חוששות ממשמר הגבול, מאנשי המכס, ומכל הבעיות ומהשחיתות.

ריטה חייקין: ישנם גם שאותם ארגונים NJO פונים אלינו בבקשה לאיתור נשים.

ריטה חייקין: יש נשים שההורים פונים ומבקשים אנא, תצילי את הבת שלי, היא נמצאת ברח' זה וזה, בתל אביב, אנחנו יודעים, היא יצרה איתנו קשר, רק תעזרו לנו תצילו אותה.

ריטה חייקין: וכאן כמובן יש שיתוף פעולה עם המשטרה.

ריטה חייקין: בלי זה אנחנו לא יכולים לעשות דבר.

זהבה גלאון: כמה מקרים כאלה יש לכם?

ריטה חייקין: שבעה מקרים.

ריטה חייקין: השנה היו שבעה מקרים שפנו אלינו בבקשה לאיתור או להצלה.

ריטה חייקין: או למשל אישה שנשארה בישראל והם שמעו עליה רק לפני שלושה חודשים והקשר הופסק.

ריטה חייקין: הם לא יודעים מה שקורה איתה, הם לא יודעים מה יש איתה וגם יודעים שאותה אישה נמצאת בשטחים הכבושים.

ריטה חייקין: זאת אומרת באיזה מקום במזרח ירושלים שלא ידוע לנו איפה בדיוק היא נמצאת.

ריטה חייקין: דברים אחרים שאנחנו בעצם תמיד עושים זה התיעצויות, החלטת נסיון.

ריטה חייקין: אחת מהנשים שהיתה צריכה להישאר כאן, נשאית איידס, אנחנו היינו צריכות לבדוק מה יקרה במידה ותחזור לארץ המוצא שלה.

ריטה חייקין: האם היא תקבל את הטיפול שהיא צריכה לקבל.

ריטה חייקין: וכן קיבלנו את המידע שהיא לא תקבל, למשל, אז מכאן אנחנו צריכות כבר לחשוב מה לעשות.

ריטה חייקין: רק שיתוף פעולה, ואני אומרת, אני תמיד אציין את זה, רק בסיוע של שיתוף פעולה של כל הארגונים וגם המשטרה, וגם ארגוני הממסדים, רק זה יעזור למגר את תופעת סחר בנשים.

ריטה חייקין: להמלצות ולסיכום.

ריטה חייקין: נכון, זה צעד מאד חשוב שיתוף הפעולה בין משרד החוץ, והפלייר הוא נכון להיום, הוא מחזק אמינות כלפי נשים שחשופות לסחר.

ריטה חייקין: זה לא אומר שפלייר ימנע את בעית הנשים.

ריטה חייקין: כי פליירים כאלה כבר יצאו בחבר העמים וגם יצאו מטעם ארגונים אחרים, אבל כאשר הפלייר יוצא וכתוב כאן שהפלייר בעצם הוצא על ידי משרד החוץ של מדינת ישראל, זה כבר אומר משהו שזה בעצם מטעם משרד החוץ של ישראל.

ריטה חייקין: זה נותן אמינות יותר גבוהה.

ריטה חייקין: זה צעד חשוב אבל זה לא הפתרון.

ריטה חייקין: וחברת הכנסת סולודקין היתה מאד צודקת, צריך להפעיל את הסרטים.

ריטה חייקין: בכל מדינה, גם בארצות הברית יש סחר בנשים, אבל זה לא מונע מהם גם את התיירות וגם את ההגירה לשם.

ריטה חייקין: ואם כבר מדינת ישראל אומרת, יש לנו סחר בנשים, אנחנו מסכימים, אנחנו מודים וכך אני חושבת גם סרטים לא ישפיעו את תדמית המדינה.

ריטה חייקין: להיפך, זה רק יגיד שאנחנו עושים משהו ואנחנו משתדלים.

ריטה חייקין: גם ישנה הבעיה, ועדיין יש בעיות, זה לא מספיק שיש פלייר, יש בעיות, יש בעיה למשל, אין שיתוף פעולה בין קונסוליות לבין המשטרה, כי אותה משטרה כפי שציינתי בישיבות הקודמות, כאן, אותה משטרה לא יכולה לפנות ישירות לקונסוליה, היא חייבת לפנות רק למטה, והמטה צריכים לפנות למשרד החוץ ומשרד החוץ פונה לקונסוליה.

ריטה חייקין: וכאשר צריך לעשות כל כך הרבה סיבובים אולי הבעיה עצמה תגיע בעוד ארבעה חודשים, כאשר צריך לפעול מיד, כאן ועכשיו.

ריטה חייקין: ישנה גם בעיה, נכון יש השתפרות בשיתוף פעולה בין ארגוני NJO בישראל לבין המשטרה, אבל זה עדיין לא מספיק.

ריטה חייקין: כי הרגשה היא כאילו יש שיתוף פעולה חד צדדי.

ריטה חייקין: הם מביאים, אנחנו מסדרים ואין איזה שהוא שיתוף ואין איזה שהוא סיוע מהצד השני.

ריטה חייקין: למרות שיש השתפרות.

ריטה חייקין: יש שיפור במצב.

ריטה חייקין: ודבר נוסף שאני כן הייתי ממליצה לשים לב לזה, שיחד עם אוזבקיסטן יש עוד עיר ענקית במדינת רוסיה שאנחנו חושבות שזו מדינה נפרדת לחלוטין עם מסלול מאד מדויק, מסלול שמשם מגיעות נשים במשך כל הזמן, זה העיר חברוסק, נשים גם ממתינות שלושה חודשים לתעודת מעבר, נשים גם, 50% מהנשים מרוסיה מגיעות מעיר זו, דווקא מהעיר הזאת, ושם אנחנו מצפות באמת למשרד החוץ יותר שיתוף פעולה ולעשות משהו.

ריטה חייקין: כי רוב הנשים, דווקא משם לא יודעות בכלל למה הם מגיעות.

ריטה חייקין: וזה אנחנו כבר עשינו תחקיר, מתוך 57 נשים 27 הגיעו מחברוסק, מתוכן כ-70% לא יודעות בכלל על מה מדובר בישראל.

קריאה: יש איזה ארגון בחברוסק?

ריטה חייקין: יש ארגון בחברוסק, בדיוק ברשימה שלכם, ארגון בחברוסק.

נעמי לבנקרון: מוקד סיוע לעובדים זרים.

נעמי לבנקרון: לגבי הקמפיין עצמו, הכל פה פחות או יותר נאמר, אין לי מה להוסיף.

נעמי לבנקרון: אני חייבת לציין שמשרד החוץ היה פרטנר מצוין, למרות שהיו הסתייגויות כאלה ואחרות, שזאב ביטא אותם כאן היטב, הם הרימו את הכפפה והרימו אותה בכבוד.

נעמי לבנקרון: ועדיין מבלי להמעיט בחשיבות של הקמפיין, הקמפיין הוא נקודת התחלה אבל לא חס וחלילה נקודת הסיום מבחינה שהפעילויות של משרד החוץ יכול ובחלק מהם הוא גם חייב לקחת חלק.

נעמי לבנקרון: בשיחות שהיו לנו בעבר עם דניאל ועם זאב, הם אמרו לי שאת חושבת שאנחנו קוסמים כל יכולים, שיכולים להכנס לתוך מדינה להתערב בריבונות שלה ולהגיד להם מדינת ישראל חושבת כך ראוי, לא, אולי לא בכל המקרים.

נעמי לבנקרון: אבל יש כמה דברים שחייבים לתת עליהם את הדעת.

נעמי לבנקרון: הראשון בהם, משטרה במדינות המוצא שזאת נקודה מאד כאובה.

נעמי לבנקרון: קרבנות סחר מדווחות על קבלת פנים מאד לא נעימה בשדה התעופה, הם נחקרות כזונות שחזרו ממדינות הים, ובחלק מהמדינות הם נדרשות לתשלום על ידי אותם שוטרי גבולות, בחלק מהמקרים הם מועברות לחקירה ביחס למה בדיוק הם עשו באותן מדינות, אז נכון, אם ארגונים מחכים בשדה תלוי באיזה מקום אנחנו מדברים, בחלק מהמקרים הם יכולים למנוע את החקירה לחלוטין, במקומות אחרים הם יכולים אולי לרכך את זה טיפה, לצמצם נזקים, אבל עדיין חייבים לפנות למדינת המוצא כל קונסוליה רלוונטית, ולהגיד שהנשים חוזרות מישראל, תאמינו לנו הם עברו פה מספיק, תעזבו אותם בשקט.

נעמי לבנקרון: על המסע האוזבקי והמולדובי אני חושבת שנאמר כאן די והותר, הקונסול האוזבקי בהחלט השתפר פלאים בעקבות דו"ח מחלקת המדינה, אבל לגבי הנציגות של מולדובה בארץ יש עוד הרבה מאד עבודה לעשות.

נעמי לבנקרון: נכון, גם הם השתפרו במידה מסוימת.

נעמי לבנקרון: אם כשהתחלנו לעבוד מול הקונסוליה הזאת אז עוד היה נרשם במסמך הנסיעה של כל אישה "פרוסטיטוטה", כלומר ברגע שהקונסול היה רואה אישה צעירה שאין לה מסמך והיא הגיעה ממצרים, אז היה רושם "פרוסטיטוטה" בתעודה שלה, היה רושם שסיבת הגירוש היא עיסוק בזנות, ואין דבר יותר משפיל מזה, כשאת ניגשת לכל פקיד בנמל התעופה בישראל או במדינת המוצא שלך וזה מה שכתוב לך שם.

נעמי לבנקרון: שסיבת הגירוש שלך מישראל מפני שעסקת בזנות.

נעמי לבנקרון: אני חושבת שהנשים האלה עברו פה מספיק ולא היה מקום שזה ירשם מלכתחילה, אני לא יודעת איזו פעילות בדיוק היתה אבל אני לא ראיתי את זה בזמן האחרון, אני מברכת על זה.

נעמי לבנקרון: מעבר לזה שבאים עם בעיות בתיפקוד של הקונסוליה המולדבית, בחלק מהן אני מידעת את זאב ואת רחל גרשוני, אבל יש שמה צורך עז בשיחות מוטיבציה חוזרות.

נעמי לבנקרון: יש צורך באיזה שהוא רפרנט במדינות המוצא בתוך הצוות הדיפלומטי של ישראל, כלומר, שאישה שקוראת בעתון מודעה בואי לישראל תנאים נפלאים שבמקביל באותו מדור של מודעות גם תתפרסם מודעה לבדיקה ובירור אודות המצב בישראל התקשרי בשעות אלה לאדם X שנמצא בקונסוליה של ישראל לקבלת מידע, עם הלוגו של משרד החוץ של מדינת ישראל, וחשוב לוודא שיש שם אדם שיקבל הכשרה מתאימה איך מטפלים קרבן סחר פוטנציאלי.

נעמי לבנקרון: כי זה לא חכמה לרדוף בכל משחקי השלטון, ואחר כך לנסות לצמצם את הנזקים מבחינת הקרבנות שכבר נפגעו אלא באמת לחשוב איך מונעים אותו, וזה באמת הרעיון של הקמפיין, וזאת הצעה משלימה לקמפיין הזה.

נעמי לבנקרון: נשים שאנחנו מספרים להם על התהליך של העדות, ומה הסיכויים, הסיכונים בישראל, מה ההליך הזה כולל, בחלק מהמקרים יגידו לנו אבל זנות זאת עבירה במדינת המוצא, זיוף מסמכים זאת עבירה במדינת המוצא שלי, אני הגעתי לפה במסמך מזויף, או אם המדינה שלי חס וחלילה תדע שעסקתי בזנות, זה לא יהיה לי בריא, ולכן אני לא מעוניינת להעיד.

נעמי לבנקרון: אז גם כאן, נכון, אי אפשר להתערב בריבונות של מדינה ולהגיד לה תוציאי את העבירות האלה מספר החוקים שלך.

נעמי לבנקרון: אבל עדיין אפשר לפנות, וגם במקרים של נשים שהיו עדות בישראל, לפנות ולהסביר שהיא נתנה עדות פה, עדות טובה, שהביאה להפללה, אנחנו חושבים שמכיוון שהנשים נמצאים אצלכם חשוב שתמשיכו את הטיפול ותבדקו גם מי הרשת ששולחת, לא רק שאנחנו נבדוק אצלנו את הרשת הקולטת.

נעמי לבנקרון: להוביל לאיזה שהוא מהלך מול ארגון ההגירה העולמי בנושא הסחר, אני יודעת שהיו קשרים בעבר, אני לא יודעת איך בדיוק הם הסתיימו.

נעמי לבנקרון: אבל המצב היום, שרק ארגונים מטפלים בנושא של החזרת קרבנות למדינות המוצא, חבל שמינהלת ההגירה לא נמצאים, כי ישר הם היו קופצים, לא נכון, היתה אחת בת 17 שהיתה, אז כולם מצטטים לי את אותה בת ה-17, אבל היא היתה אחת מבין כמה, 850, אז רצוי היה שהמעורבות של המדינה בתחום הזה תהיה יותר פעילה ולוא גם רק בדברים הפשוטים, בכך שלידע אותנו מתי מגרשים ומאיפה מגרשים, אבל לטווח הארוך, מכיוון שלמדינה יש חלק בנושא אני חושבת שהיא צריכה להיות מעורבת הרבה יותר בהליכי ההסברה והחזרה למדינות המוצא.

נעמי לבנקרון: הערה אחרונה בנושא של משרד החוץ, יש איזה שהוא קמפיין שהאו"ם, סרטון קצרצר של שתיים שלוש דקות אחד שעוסק בקרבנות סחר למטרות עיסוק בזנות, ואחד בקרבנות לכל מטרה אחרת שהיא, מעבירים את זכויות היוצרים לכל מי שמעונין, והוא רק להוסיף את התרגום לכתוביות וטלפונים רלוונטיים באותה מדינה שבה הסרט מוקרן.

נעמי לבנקרון: מטעם הארגונים נעשו נסיונות בלתי פוסקים ליצור קשר עם האו"ם ולנסות להעביר להם, הכנו את הכתוביות והכנו הכל, ועדיין זה נתקע איפה שהו, וזה לא מתפרסם כבר למעלה משנה, וזה קמפיין שהוא מאד חשוב, כי המודעות בארץ, אני חשובת שהקמפיין שהזה חשוב גם במדינת ישראל כי לא תמיד יש פה את ההבנה הנכונה.

נעמי לבנקרון: אז כן, חשוב גם קמפיין רחב יותר, אבל בתור התחלה זה משהו שכבר מוכן, אז למה לא לצאת עם זה.

נעמי לבנקרון: קשה לי להתעלם מהדברים שרענן אמר כאן, אבל אני בטוחה שהקולגות שלו ידווחו לו, קודם כל הטרמינולוגיה של עובדות זרות שעוסקות בזנות מאד צורמת, ומדובר כאן בקרבנות סחר וחבר שהתפיסה הזאת עדיין לא הופנמה למרות שהמסר חוזר ונישנה כאן, דווח על 850 נשים שגורשו השנה, ובמילה הסטרילית שהורחקו, אבל ניתנו לנו שום נתונים כמה מהן נחקרו, האם המשטרה בכלל מנסה לעשות בנושא הזה, העדויות נמצאות עלה קיר.

נעמי לבנקרון: כשרואים פרוטוקול של ממונה ביקרות גבולות, וכתוב הביאו אותי דרך מצרים, העסיקו אותי בזנות לא יכולתי לעזוב כי הדרכון שלי היה אצלו, והוא כותב עסקה בזנות, עובדת זרה תגורש.

נעמי לבנקרון: המשטרה אפילו לא טורחת להסתכל על הדפים האלה.

נעמי לבנקרון: אז לפני שמנפנפים ביופי גרשנו את הקרבנות, בואו נסתכל מה נעשה כדי שאותן 850 שנזרקו בדלת אחת לא יחזרו בדלת השניה.

נעמי לבנקרון: ושוב הדברים הרגילים של חזרה בטוחה, שיקום, זה לא נכנס באותם נתונים של 850 נשים.

נעמי לבנקרון: האופטימיות לגבי הירידה במספרי הנשים מאד חשובה, אופטימיות, אבל אני עדיין לא עד כדי כך אופטימית.

נעמי לבנקרון: כי גם אם גרשנו מפה 850 זה לא אומר שהסוחרים בפרוש הולכים ומתיעלים משנה לשנה, לא מבריחים לפה יותר ויותר נשים, אז מה אם מג"ב רמון עצר השנה 43 שנה שעברה 30, נתון יפה, אבל עדיין אין לנו שום מושג, הגבול הדרומי פרוץ לחלוטין, אז כדאי לבדוק גם את הנתונים האלה וזה נתונים למעשה קשה ובלתי אפשרי לבדוק כמה בדיוק נכנסו לפה.

נעמי לבנקרון: מה שכן, בשבוע שעבר, הסטודנטיות שלי בקליניקה באוניברסיטה העברית עשו את הסיור הקבוע באזור התחנה המרכזית, ועדיין יש רושם שמהספרים שמה עומדים במקומם או נמצאים באיזה שהוא סוג של עליה.

נעמי לבנקרון: מה שכן, הגשנו בקשה לפי חוק חופש המידע גם למינהלת וגם למשטרה, תנו לנו נתונים.

נעמי לבנקרון: כמה מקומות נסגרו, כמה נשים גורשו מפה, כל הדברים האלה בכנסת הם נזרקים בקלות, אבל כשאנחנו מבקשים תשובה מוסמכת כתובה, אנא תנו לנו את הנתונים האלה, הם לא מגיעים, וחבל.

נעמי לבנקרון: שאם המשטרה באמת עושה את כל הדברים האלה אז מן הראוי היה לידע במספרים יותר מדויקים ולא באמירות כלליות.

זהבה גלאון: אאפשר זכות דיבור לארגונים ששותפים לקמפיין של משרד החוץ אני חייבת לתת להם ובהרחבה, ליהודית אילני, ולמשטרה וחבר הכנסת דהאמשה אם ירצה.

יהודית אילני: אני לא אחזור על הדברים שנאמרו על ידי ריטה ונעמי, אני מצטרפת לדברים האלה.

יהודית אילני: מה שכן הייתי רוצה להגיד מעבר לרעיון שיהיה רפרנט שאפשר ליצור איתו קשר, נדמה לי שיהיה נכון שבכלל בקורס צוערים ורצוי גם בהשתלמויות של משרד החוץ, במיוחד לאנשים שעומדים לצאת לאיזור של מדינות המקור, יעברו כלל הסגל הדיפלומטי איזה שהיא הכשרה בנושא סחר בנשים, על מנת להבין את הסוגיה.

יהודית אילני: בגלל שבלי הבנה בכלל מאד קשה, וההבנה הזאת היא לא טבעית, היא לא הגיונית כי יש הרבה מיתוסים בתחום ורצוי שאנשי משרד החוץ יכירו את המיתוסים יבינו את התופעה, וגם יעדכנו באופן שוטף על השינויים, למשל, הנושא של אוזבקיסטן בתור מדינת מקור שעלה מאד בשנה האחרונה.

יהודית אילני: מעבר לזה, כמובן שהנושא של סרטים ופרסום מעבר לחוברת שהופקה ב-5000 עותקים, אני מאד שמחה, אבל 5000 עותקים כטיפה בים.

יהודית אילני: זה מכסה שלושה בתי ספר תיכוניים בעירה קטנה וגמרנו.

יהודית אילני: אני שמחה שזה יצא, אבל אני חושבת שרצוי שזה יצא יותר ובהיקפים גדולים יותר.

יהודית אילני: גם אם חוברת כזו מצילה אישה אחת מפני להגיע לכאן, זה מצוין, אבל המספר הוא קטן מאד וצריך לחשוב איך מפיצים את זה בסדרי גודל הרבה יותר גדולים.

יהודית אילני: הדבר האחרון שהייתי רוצה להגיד זה שנדמה לי שבמיוחד אם הולכים לקראת חילוט כספים צריך לוודא שהחילוט כספים הזה הולך במיוחד לשיקומם של הנשים וצריך לחשוב גם על האופציה של השקעת הכספים האלה בשיקום במדינות המקור.

יהודית אילני: זאת אומרת, זה לא פסול, ויתכן שזו אופציה לא רעה בכלל, אם המדינה מצטרפת למימון של פרויקטים לשיקום שמתרחשים באוזבקיסטן, במולדבה, באוקראינה, וכו', בחברוסק, ואפשר גם חשוב אולי חלק מהכסף הזה למימון מבצעי מניעה כאשר משרד החוץ יהיה מעורב בביצוע של הפרויקטים האלה במדינות המקור.

זהבה גלאון: לנעמי לבנקרון ואחרים יש שאלות לגבי המשטרה, אבל אני לא בטוחה שאתה הכתובת שהועלה כאן, אלא אם כן אתה תמצא לנכון שכן.

זהבה גלאון: אנחנו כמובן נשמע את המשטרה כאן בישיבות הבאות, נרצה לקבל יותר פרטים, אבל מאד מענין אותנו ההתיחסות הכוללת של המשטרה במאבק שלה בפשיעה, בפשע המאורגן, סמים וסחר בנשים הכל ביחד, בקשר המודיעיני ממדינות המקור.

זהבה גלאון: זאת אומרת, אנחנו רואים את זה נדבך על גבי נדבך מצד אחד מניעה, מצד שני שיתוף פעולה, אם אתה יכול לעדכן אותנו מה קורה בתחום הזה, נשמח מאד.

חיים אליהו: בפעם האחרונה שהייתי פה זה היה לפני חצי שנה, או פחות, ואז נשאלתי לגבי אותה שאלה.

חיים אליהו: תחום העיסוק שלי הוא בעיקר הנושא של פשע מאורגן וארגוני פשיעה.

חיים אליהו: בנושא סמים וכל הקשור לשיתוף פעולה משטרות זרות בחו"ל, כי כפי שידוע לך אנחנו משווקים את התוצרת שלנו גם החוצה ואנחנו מקבלים גם פנימה.

חיים אליהו: אז אנחנו צריכים לעבוד ביחד.

חיים אליהו: לענין עצמו, אני יכול לומר שיש לנו שיתוף פעולה ברמה הטקטית הכי אינטימית שיכולה להיות עם משטרת רוסיה.

חיים אליהו: בחצי השנה האחרונה באנו מהיחידה המרכזית בירושלים מול משטרת רוסיה, לגבי ארגון, פעלנו יחד עם ימ"ר ירושלים ומשטרת מוסקווה, יחידה מסוימת במשטרת מוסקווה באמצעות הנציג שלנו שיושב שם.

זהבה גלאון: יש נציג אחד שיושב.

חיים אליהו: יש לנו נציג אחד שמכסה מספר מדינות.

חיים אליהו: והוא יושב במוסקווה, ומתקוף קשריו ומה שנקרא העברת המידע מאיתנו אליהם הוא הצליח לרתום את המשטרה הרוסית על ארגון שמייבא נשים מכל מדינות חבר העמים, הוזכרה פה אוזבקיסטן, אוקראינה, מולדובה ועוד מספר מדינות, משטרת רוסיה נענתה לבקשתנו ושיתפה פעולה, וזו פעם ראשונה, אני חייב לציין, בכל תחום לא הגענו לרמת טקטיקה כזאת שיכולה לספק לנו גם ראיות להעמדה לדין.

חיים אליהו: הצלחנו בסופו של דבר לחשוף את הרשת, עצרנו בכל רחבי הארץ את החבורה שעסקה בהברחות, המסלול כעקרון מוכר לכולם, מוסקווה, שרם, חצית גבול, יצירת קשר בארץ, איכסון בתל אביב ירושלים ושאר המקומות.

חיים אליהו: זאת פעולה שמבחינת איסוף הראיות והמבצעיות והתיאום שהיה פה צורך הכרחי לתאם את זה בחי, בין משטרת רוסיה ומשטרת ישראל, מעצרים בו זמנית בתיאום, זו גולת הכותרת מבחינתנו פה להציג את זה מבחינת שיתוף פעולה מול מדינות בחו"ל.

חיים אליהו: זה לגבי רוסיה.

חיים אליהו: אנחנו מחכים, בהמתנה יש מה שנקרא כל נוהל ההסגרה, להסגרתו של טרזן, זה כיוניו, - -

נעמי לבקורן: יש לו עדיין אתר אינטרנט שעדיין מגיעה סחורה חדשה בנילון.

חיים אליהו: את יכולה לבדוק.

זהבה גלאון: זאת אומרת שטרזן נמצא ברוסיה.

חיים אליהו: הוא לא נמצא ברוסיה, מחכה להסגרתו ארצה ולהעמדתו לדין, הוא עצור שם, לבקשתנו.

חיים אליהו: זה לגבי רוסיה ואני חושב שמפה גם לקולגות הרוסיים שיצא להם בסופו של דבר להצליח בסיכומו של תוצאה סופית, מעצר רשת ומדובר בארגון, רק צבעה לכם את האוזן שמשנת 2001 היה מייבא נשים לעסוק בזנות פה בארץ, אנחנו מדברים פה במאות.

חיים אליהו: הדיון שמתקיים אצל פרקליט המדינה זה כדי לחסוך בזמן של העדויות המקודמות.

זהבה גלאון: יש לי שאלה, חוץ מהמקרה המפורסם הזה של ימ"ר ירושלים, שיתוף הפעולה עם רוסיה, מעבר לרוסיה שיתוף הפעולה שלכם עם משטרות זרות אחרות הוא עדיין היית אומר מקרטע, או איך היית מגדיר את זה?

חיים אליהו: לא מקרטע, הייתי מציין בתקופה של החצי שנה, ואני הזכרתי את זה פה, ואמרתי, שהיחידות המרכזיות שלנו שהם חוד החנית ללחימה בארגוני פשיעה, פשע מאורגן על כל המשתמע מכך, סחר בנשים זה חלק ממחוללי הפשיעה, אנחנו מתעסקים גם עם סמים עם הארגונים האלה ושאר העבירות.

חיים אליהו: אני חייב לציין שבנושא הזה יש שידרוג בשיתוף הפעולה עם המשטרות האלה, היה לנו קשה מאד גם מבחינת היכולת הטכנולוגיות והיכולות הטקטיות של המשטרות האלה, לרתום אותם לטובתנו.

חיים אליהו: המקרה של רוסיה אפשר לומר שמתחילת העברת המידע המודיעיני, תרגומו למבצעיות וסיומו בראיות, זה קלסיקה של שיתוף פעולה מול משטרה זרה.

חיים אליהו: אני יכול לציין את זה גם לגבי משטרת אוקראינה, אני יכול לציין את זה לגבי משטרות מערביות, כמו משטרת גרמניה, שאנחנו עדיין עוסקים איתם בנושא של סחר בנשים, - -

זהבה גלאון: תפרט על גרמניה.

חיים אליהו: גרמניה לצורך הענין היא מדינת טרנזיט, מעבר, כמו כל מוצר אסור יש את מדינת המקור, מדינת הטרנזיט, והמדינה הצורכת.

חיים אליהו: אז לצורך הענין גרמניה היא מדינת מעבר, ואנחנו בשיתוף פעולה די הדוק איתם, בנושא הזה.

חיים אליהו: אנחנו מדברים על היבוא עצמו, אני כרגע לא מפרט איך הם עושים את זה עם הנשים, אבל אם נדבר על ארגון פלילי, כשאנחנו יודעים את המוקד שלו, ואנחנו יודעים את השלוחות שלו, אנחנו יודעים איך הוא עובד.

חיים אליהו: ואנחנו ביחד עם משטרת גרמניה כרגע מנהלים חקירה משותפת.

חיים אליהו: אני לא רוצה לחשוף את זה, היו לנו שתי הסגרות מאוקראינה, וגם מבולגריה, של עברינים שמתעסקים בסחר בנשים, כתוצאה מחקירות שמתנהלות פה, - - -

זהבה גלאון: אתה מדבר על לאחרונה.

חיים אליהו: אני יכול לומר לגבי נשים, פה מפרגנים לשיתוף פעולה בחו"ל, אני יכול לומר שמבחינה האכיפה הגיעו למשטרות האלה, יש לנו שיתוף פעולה טוב ולדעתי גם יגבר, כי התוצאות מעידות בעד עצמן.

חיים אליהו: זאת אומרת, אם אנחנו נדע לטפח את הקשר הזה ונדע לסייע גם להם בהחלפת המידע, בהעברת המידע, אז אנחנו יכולים לשדרג אותם.

זהבה גלאון: אנחנו נשמח לפרגן למשטרה כשיגיע הרגע.

זהבה גלאון: אנחנו לא מפרגנים רק למשרד החוץ עכשיו משרד החוץ על המוקד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה להביע הרבה צער, האמת שאי אפשר לתאר את זה במילים איך אנחנו בימים האלה, והמודרניות הזו, ובמדינה הזאת, עדיין, זה שנים כבר, הועדה כבר שנה שניה או שלישית, רביעית לצערנו, והתופעה נדמה לי איננה נגמרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו בושה וחרפה לכל אדם באשר הוא אדם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שנשים משמשות לסחר, משמשות לעבדות ומשמשות כסחורה לדברים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב כנראה שלא כולם, בוודאי לא כולם, לוקחים את הענין ברצינות הראויה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולוקחים את הדבר לידיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מאמין שמדינת ישראל יש בידיה את האמצעים לשים קץ לכניסת הנשים האלה, מגבול מצרים, יש כבר שיתוף פעולה גם עם מצרים וגם עם רוסיה, כמו שצריך, חייבים כולם לתת יד ופשוט לשים קץ לעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם זה עדיין נמשך וזה נמשך, וזה כנראה אפילו לא פחות ממה שהיה קודם, סימן שאנחנו לא עושים, או לא עושים מספיק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה בקיצור במילה אחת מה שרציתי להגיד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא יכול להכנס לפרטים וגם לא מכיר כל כך, אבל יש פה בעיה מאד חמורה, אני רוצה לומר תודה לכל מי ששם יד לברך על העבודה הזאת, ואני כשיוצא לי ואני נמצא, אני גם לא יכול לעזור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל כולנו חייבים להרגיש דבר אחד, אנחנו לא עושים די, חייבים לעשות הרבה יותר בכדי לשים לזה קץ.

רינת דוידוביץ: מנהלת המקלט לנשים נפגעות הסחר.

רינת דוידוביץ: אנחנו חשבנו בצוות לפני שאנחנו באים לפגישה מהסוג הזה לשאול את הנשים לפחות שאצלנו מה הם חושבות שהיה עוזר להם לא להגיע לכאן, ואני חייבת להודות שהיה צריך להיות בן אדם מאד אופטימי בשביל להשאר אופטימי אחרי השיחה הזאת.

רינת דוידוביץ: זאת היתה שיחה מאד מאד קשה, בעיקר לגלות שמה שהן חושבות שצריך לעשות עם הכסף שרוצים לעשות לו פרסום זה לשפר את הכלכלה שלהם, כי הם אמרו שכל עוד המצב שמה לא ישתנה זה לא משנה כמה פליירים יחלקו, והם אומרות, לפחות מהדיווחים שלהם יש פרסומות בטלויזיה שם, וכן מדברים על זנות בארץ והם שומעות גם הרבה חברות שחזרו על מה שקורה כאן באמת, אבל עדיין, וריטה דיברה קצת על בחירה, אני לא חושבת שיש בחירה אם לעסוק בזנות כמו שיש בחירה איפה לעסוק בזנות.

רינת דוידוביץ: זאת אומרת מה שהם תיארו שהם מעדיפות לבוא, זה נורא לשמוע את זה, אבל הם אמרו שהם מעדיפות להגיע לישראל לעבוד בזנות ולהרוויח כסף, מאשר לעבוד בזנות באוקראינה ולהרוויח חצי ככר לחם או חתיכת נקניק ממישהו שיתן להם שם.

זהבה גלאון: למרות שהן יודעות כבר מה התנאים שמחכים להם פה.

רינה דוידוביץ: בניגוד למה שחברת הכנסת סולודקין אמרה, רוב הנשים שאצלנו אמרו שהן יודעות שהן באות לעבוד בזנות וכשניסיתי לברר, אבל ידעתם איזה תנאים תקבלו כאן בארץ, הם אומרות שכן, אני לא חושבת שזה אולי עד כדי כך בצבעים של זה, אני נוטה להאמין שלא ממש ידעו לאן הם מגיעות ומה שיעשו להם פה בארץ וחלקן באמת עברו טראומה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא כל כך היה חשוב להם התנאים העיקר שהם באו להרוויח כסף.

רינת דוידוביץ: היה חשוב להם זה שהם אומרות שהם מסיימות תיכון ואין עבודה.

רינת דוידוביץ: מסימות בית ספר ואין מה לעשות.

רינת דוידוביץ: אין מה לעשות שם, אין עבודות אין לאן ללכת אז היא מעדיפה במקום לעבוד ברחובות באוקראינה לבוא למדינת ישראל שאולי יש סיכוי שתרוויח יותר כסף.

רינת דוידוביץ: אף אחת לא באה לכאן בגלל שהיא אוהבת לשכב עם 30 או 40 גברים ביום.

רינת דוידוביץ: אבל המצוקה היא מאד מאד קשה, ומה שעוד הם התבטאו וחשש מאד גדול שבעקבות פרסום כזה ידעו עליהם שם מה הם עשו בארץ.

רינת דוידוביץ: חלקן חושבות שכל בניה משפחה שלהם הקרובים, המקום שהם גרות לא יודעים מה הם באות לעשות בישראל.

רינת דוידוביץ: ויש חשש שכשיפרסמו את זה מאד אז כשהם יחזרו לשמה בכלל לא יהיה לכם סיכוי כי כולם יגידו להם שהם היו זונות בארץ.

רינת דוידוביץ: והם עבדו כאן בזנות.

קלודיה מרקוב: היועצת המשפטית של אישה לאישה.

קלודיה מרקוב: אני רציתי פשוט להוסיף כמה מילים בנושא שמאד קשוק להסברה.

קלודיה מרקוב: אני השתתפתי בחודש יוני השנה, בכנס בינלאומי באוזבקיסטן בטשקנט בנושא המאבק בסחר בני אדם.

קלודיה מרקוב: אני בעצם הנציגה היחידה מישראל, ובעצם פעם ראשונה התקיים באוזבקיסטן כנס ברמה כזאת, היו נציגים, נציגים NJO מכל מיני מחוזות של אוזבקיסטן, נציגים ממשרדי ממשלה, משרד הפנים, משרד הרווחה, ומה שאני שהרגשתי, נתנו לי זכות דיבור, זה היה מאד מענין.

קלודיה מרקוב: ואפילו נתנו לי זמן נוסף כדי שאני אוכל להגיד מה שרציתי להגיד.

קלודיה מרקוב: ועניתי על הרבה שאלות, גם הייתי בקונסוליה הישראלית באוזביקסטן בטשקנט, נפגשתי עם עובדי קונסוליה אפילו נתתי להם הרצאה קצרה בנושא, וגם כן ראיתי שזה נושא מענין וגם ביקשתי מעובדי הקונסוליה, רוב העובדים הם לא אזרחים ישראלים אלא אזרחי אוזבקיסטן, אז בקשתי מהם לדבר על הנושא הזה עם החברים, עם הקרובים פשוט להעלות את המודעות.

קלודיה מרקוב: התראיינתי גם בטלויזיה, ברדיו, שוחחתי עם נציגים מהארגונים, רציתי להעביר את המסר עלינו.

קלודיה מרקוב: בקשתי גם במשרד NJO בטשקנט שאנחנו עובדים איתם מאד הרבה, מה שמענין במשרד אצלנו עובדת אישה שחזרה מפה, שעסקה פה בזנות, עכשיו היא עובדת במשרד NJO בטשקנט.

קלודיה מרקוב: כאן דיברתי איתה, השיחה היתה מאד מרתקת.

קלודיה מרקוב: מתוך כל הפגישות הבנתי שבעצם רוב האנשים לא מודעים למה שקורה פה, בכל זאת אני חושבת הם לא כל כך מבינים או שלא רוצים להאמין למה שקורה פה, וכמו רינת אמרה מעדיפים לבוא לפה אפילו שהם כן יודעים מה יעשו פה במה יעבדו פה.

קלודיה מרקוב: ואחת הסיבות היא זה באמת מה שאני ראיתי שהמצב הכלכלי במדינה מאד קשה, אין עבודה בכלל, אין, אין עבודה ואנשים מוכנים לנסוע לא משנה לאן, לרוסיה לקזחסטן, לאוקראינה רק שתהיה עבודה ותהיה פרנסה.

קלודיה מרקוב: כל הענין הזה של עבודה מחוץ לגבולות המדינה לא מוסדר, אין שם חקיקה, זה פשוט בלגן שלם מה שקורה שם.

קלודיה מרקוב: ולכן אני חושבת כדאי להמשיך ללכת בדרך הזאת, אני רק רוצה לחזק את מה שנאמר פה, נושא ההסברה מאד מאד חשוב.

קלודיה מרקוב: וצריך להשתמש בכל כלי ובכל דרך, אם זה נושא פרסום בעתונות, רדיו או טלויזיה, אם זה שיתוף פעולה עם ארגונים לזכויות האדם, אם זה פרסום לגבי פרטים של הארגונים בישראל מספרי טלפון, כל פרט חשוב, פשוט צריך להמשיך בדרך הזאת ורק להגביר את זה.

דניאל מרון: אני רוצה להתייחס למה שנעמי ויהודית הזכירו וזה החינוך או ההדרכה של הנציגים שלנו שיוצאים למדינות הללו.

דניאל מרון: אז קודם כל, יהודית אני חושב שהרעיון שלך מצוין, צוערי משרד החוץ ובכלל הסגל הדיפלומטי הישראלי צריך להיות להכיר את התופעה הזאת של הסחר בנשים ואת הז'רגון הזה של מה זה סחר בנשים, ואיזה מילים מונחים להשתמש ומה עומד מאחורי זה.

זהבה גלאון: מאחר וזה רעיון מצוין מה תעשו באופן אופרטיבי?

דניאל מרון: באופן אופרטיבי, אני מיד אדבר עם האחראי על ריכוז הצוערים, ואני גם רוצה לספר לכם שבקיץ האחרון יחד עם רחל גרשוני, הדרכה הבינמשרדית עשינו הדרכה מיוחדת לכל הנציגים שיוצאים למדינות הללו.

דניאל מרון: העלנו את הנציגים, השגרירים, כולל שגרירים וקונסולים שיוצאים לכל המדינות האלה עשינו להם יום עיון שלם על סחר בנשים.

דניאל מרון: בדיוק בכיוון הזה של נעמי ויהודית מה שאמרתן.

דניאל מרון: אני רוצה גם להנחיל את זה לצוערים, ההצעה היא מצוינת ואנחנו ניקח את זה.

דניאל מרון: דבר שני זה שיתוף פעולה עם IUN אילנה אמנם הזכירה את זה היושבת ראש ארחת את מספר 2 ב-IUN את הגברת מדליה, שהיא סגנית מנכ"ל, והיא מודה שהיה לה ביקור מצוין בארץ, ואנחנו בודקים איך אפשר להרחיב את שיתוף הפעולה עם IUN כי זה אולי הארגון המוביל בעולם, לפחות באירופה שפועל בנושא הזה.

דניאל מרון: הנושא השלישי זה קמפיין של הקרנת סרטים, הרעיון הוא מאד מעניין אני רק רוצה להבחין ולומר, עם כל האחריות הרבה שיש למשרד החוץ ואנחנו לא נרתעים מיוזמות חדשות, מה שקשור לקמפיין בתוך ישראל זה ארגונים אחרים זה לא אנחנו.

דניאל מרון: לגבי גירוש למצרים, הזכירה את זה גם הגברת לבנקורן יש הנחיות ברורות, הגברת גרשוני לא נמצאת פה, אבל היתה יכולה להגיד הנחיות ברורות של נשים שחושדים שהם מעורבות בסחר קרבנות סחר אסור להרחיק אותם למצרים.

דניאל מרון: אסור להרחיק.

ארנון נוסבאום: השאלה שלי בנושא יכול להיות שזה לא קשור ישירות לדיון, אבל זה הנושא, מה נעשה לגבי האנשים שקולטים פה את אותן נשים ואיך מטפלת בהם המשטרה או כל הרשויות האחרות, לדעתי זאת עיקר הבעיה, הקליטה פה של אותן נשים במקומות מסוימים על ידי אנשים מסוימים שסוחרים בהם.

ארנון נוסבאום: הם קונים במרכאות.

ארנון נוסבאום: השאלה איך הטיפול פה נעשה.

ארנון נוסבאום: איך התשתיות האלה.

זהבה גלאון: אני אשיב על זה וגם אסכם את הישיבה.

זהבה גלאון: במסגרת המאבק בסחר בנשים אנחנו הייתי אומרת הנתון שלושה רבדים, זה לא אנחנו ממפים את זה, ההבנות הבינלאומיות בעצם מדברות על שלושה רבדים של מאבק.

זהבה גלאון: הרובד הראשון זה אכיפת חוקי הסחר, זאת אומרת שמדינה תחוקק חוקים שבאים שלא לאפשר את הסחר בבני אדם ותדאג לאכוף את החוקים האלה, זאת אומרת לוודא שמוציאים אותם לפועל ומישמים אותם, כי חקיקה לבד זה נפלא אבל אם לא מישמים את זה הרי כל מה שראינו לצערי הכנסת חוקקה מספר חוקים חשובים, ולקח זמן עד בעצם המערכת, מה שנקרא רשויות אכיפת החוק הפנימו וישמו את החוקים שזו בעיה בפני עצמה.

זהבה גלאון: כיוון שמדינת ישראל הצטרפה ב- 2001 לאמנות הבינלאומים שאוסרות סחר בבני אדם, וההצטרפות בעצם מחייבת אותה לפעול באותם שלושה מישורים.

זהבה גלאון: המישור הראשון זה אכיפה כמו שאמרתי, המישור השני זה הגנה על הקרבנות והמישור השלישי זה מישור המניעה, שלשם המישור הזה התכנסנו היום.

זהבה גלאון: כי משרד החוץ אני מדברת מניעה כפולה, הן בתוך המדינה פנימה והן החוצה כלפי מדינות המקור, מדינות היעד, שמשם מגיעות הנשים.

זהבה גלאון: אנחנו התכנסנו היום בעקבות הפעילות של משרד החוץ אותה פעילות מניעה, פעילות חשובה שאני חוזרת ומסכמת ומברכת שהיא חשובה כי נעשתה קודם כל על ידם, זו פעילות רשמית של מדינת ישראל בשיתוף עם ארגוני זכויות אדם, ונתתי זמן לאותם שלושת הארגונים להציג את הפעילות שלהם ומה שהם חושבים שצריך להמשיך לעשות, ושיתוף הפעולה זה בין הארגונים למשרד החוץ בעיני זה שמשרד החוץ כמובן רשום על הברושור הרשמי, של המדינה ונותן אופציות למי להתקשר, יש לזה חשיבות מאד מאד גדולה גם כלפי הרצון של מדינת ישראל להראות התקדמות בפעילות כדי לשמר את מעמדה ולנסות להעלות בדרוג של משרד החוץ האמריקאי שמפרסם כל שנה דו"ח לגבי מצבן של מדינות בעולם ביחס לתופעת הסחר בנשים.

זהבה גלאון: וגם כמובן הברושור שהוצג כאן קודם, הברושור הזה שהוא ברוסית, מיועד קודם כל להגן על אותן נשים שם, להביא בפניהם את המידע של מה עלול לקרות להן אם הן תבואנה.

זהבה גלאון: אני מודה שיש משהו די מיאש בדברים שאמרה מנהלת המקלט עו"ד רינת דודידוביץ, שהיא אומרת, דיברנו עם הנשים האלה שהם כבר נמצאות כאן, ואמרנו להן, הנה אם הייתן נתקלות בברושור הזה האם זה היה מפחיד אתכן, האם זה היה מונע מכן להגיע, התשובות הם די מיאשות אבל אנחנו אומרים שאנחנו לא מיאשים כל כך מהר, אנחנו אופטימיים כי זה ענין של תהליך ומחלחל, עד שמידע הזה יגיע, אמנם המצוקה שם איומה, והחלופות הן כמעט לא מאפשרות אופציה אבל אנחנו מקווים שעם הזמן הדבר הזה יחלחל עם הפעילות של משרד החוץ, ומדינות המקור, ושיתוף עם ארגוני זכויות אדם, כפי שאמרה ריטה חייקין, במקום.

זהבה גלאון: לכן יש חשיבות מאד מאד גדולה לפעילות הזו של משרד החוץ.

זהבה גלאון: ואחזור לשאלה ששאלת.

זהבה גלאון: שזה הרובד השני הוא רובד ההגנה.

זהבה גלאון: אני חושבת שכל מה שבפרספקטיבה של פעילות שלנו, של הועדה של ארבע שנים אבל אולי יותר זמן של הארגונים שעוסקים בנושא הזה יש שיפור מאד משמעותי, להגיד לך שזה מספיק, ואנחנו נחים על זרי הדפנה, בוודאי שלא.

זהבה גלאון: אבל יש שיפור מאד משמעותי בהתיחסות המערכתית הכולל של כל הנוגעים בדבר ביחס לאותן נשים.

זהבה גלאון: אני חוזרת ומדגישה, אני שוב מסייגת, אנחנו לא מרוצים עוד, אבל יש התקדמות מאד גדולה.

זהבה גלאון: קודם כל אני רוצה להתחיל מהנושא של הנשים.

זהבה גלאון: יש התייחסות שונה לגבי הנשים בתחילת הדרך, המשטרה, ובכלל הרשויות לא רק המשטרה, נהגו לראות בנשים האלה כיוון שהן באות לארץ ורובן הגדול דרך הגבול המצרי, הם מוברחות לכאן, ומגיעות באשרות מזויפות, אז נהגו לראות בהן שוהות בלתי חוקיות, עבריניות, וכך גם היה היחס אליהם, בדרך כלל לא חקרו אותם על עבירת הסחר וגרשו אותם די במהירות, והתיחסו אליהם כאל עבריניות.

זהבה גלאון: אני חושבת שהפעילות גם של הארגונים זה הפעילות שלנו גרמה לשינוי תודעתי ביחסם של הרשויות לגבי אותן נשים, רואים בהם קורבנות עבירה שזכויות האדם שלהם מופרות והצעד הראשון ומידי לראיה הזו, זה אמנם לקח זמן אבל בסופו של דבר הוקם המקלט שרינת מנהלת, המקלט שאמור לתת מענה, מחסה, הגנה לאותן נשים שהן קרבנות סחר.

זהבה גלאון: המקלט הזה נותן מענה לצערי, רק לנשים שבחרו או הסכימו להעיד כנגד הסוחרים והסרסורים, נשים שלא מוכנו להעיד נמצאות במתקן משמורת, מיכל בחדרה, ומשם הן מגורשות בחזרה לארצות מוצאן.

זהבה גלאון: אז קודם כל המקלט שאמור לתת מענה גם נפשי גם פיזי, שיקומי, זה צעד מאד מאד חשוב.

זהבה גלאון: אני חושבת שגם המשטרה מתייחסת אחרת לאותם נשים קרבנות שנעצרות, עלתה כאן טענה שאם יגורשו כל כך הרבה נשים השאלה האם הם נחקרו בטרם גורשו, לגבי עבירת הסחר, אנחנו נשמע יותר פרטים בהמשך, דברים אלה נמסרו תוך כדי, אלה נתונים מאד חשובים, אבל נראה האם הם נחקרו על עבירת הסחר, האם הנשים שסחרו בהם, הפעילו אותם האם הם הועמדו לדין והאם הם נעצרו, וגם הייתי אומרת הפעילות של הארגונים, יושבים כאן סביב השולחן נציגי ארגונים שפועלים מול הנשים, ולפעמים מנסים לסייע להם, כל שיתוף הפעולה זה ביחד וכמובן החקיקה, שאנחנו חוקקנו כאן בכנסת שמצד אחד באה להחמיר עם העברינים להעלות את רף הענישה של העברינים, ומצד שני לסייע בידי אותן נשים, בשורה של דברים, הן באשרות שהייה, ועבודה, הן באפשרות לקבל פיצויים.

זהבה גלאון: שורה של דברים שעשינו כאן

זהבה גלאון: במהלך החקיקה, אני מקווה שכל הפעילות הזאת ביחד נדבך על גבי נדבך תתן מענה ותשפר את מעמדה של ישראל אצל הגורמים האמריקאים שמפרסמים כל שנה דו"ח, אני מקווה שבדוח הבא, אני מקווה שאנחנו נשפר את מעמדינו ועד אז לאט לאט נמשיך להתכנס כאן ולנסות לעשות עוד צעדים.

זהבה גלאון: אני רוצה להודות לנציגי משרד החוץ, אני רוצה להודות לכל המשתתפים.

זהבה גלאון: תודה רבה לחבר הכנסת דהאמשה.

זהבה גלאון: הישיבה תמה.