ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 27, 2003-06-02 11:00

אברהם הירשזון: אני פותח את הישיבה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

חיים אורון: אני מבקש להכניס לסדר היום שני נושאים.

חיים אורון: אחד, אני חושב שחשוב שהוועדה תקיים דיון עם הנגיד על נושא הריבית.

אברהם הירשזון: אתה מתפרץ לדלת פתוחה, בוא נעשה את זה הצעה של שנינו.

אברהם הירשזון: כבר קבענו את הנושא הזה, זה נושא חשוב מאוד.

חיים אורון: הנושא השני הוא המשכו של המסמך של הלילות הארוכים, נושא הבולענים.

חיים אורון: הבולענים זו תופעה גיאולוגית חמורה מאוד באזור ים המלח, שגורמת לנזקים מאוד מאוד גדולים.

חיים אורון: בינואר הממשלה החליטה להקים ועדה.

חיים אורון: יש מצב מאוד מאוד קשה, אני אומר את זה מצד קיבוץ עין גדי אבל זה לא רק קיבוץ עין גדי.

אברהם הירשזון: אני חושב שזה גם באזור בתי המלון.

חיים אורון: נכון.

חיים אורון: היום זה לא מוכר כאסון טבע ואין חברת ביטוח שמוכנה לבטח שום דבר בנושא הזה.

חיים אורון: אם יש מושג לאסון טבע - זה אסון טבע.

אברהם הירשזון: אני כבר מציע שתשב עם טמיר, נזמן גם את נציגי בתי המלון וגם את נציגי המועצה האזורית, שיבואו לכאן, נזמן את נציגי הממשלה שמתמחים בנושא הזה, ואני חושב שזה בהחלט רעיון שצריך לבדוק אותו.

חיים אורון: אני מודה שהכוונה העיקרית היא ללחוץ על מקבלי ההחלטות להחליט החלטה – כי המצב הקיים ---

אברהם הירשזון: ברור לי.

אברהם הירשזון: אני מכיר ומבין את זה, ואני אשמח מאוד.

אורית נוקד: אני מברכת על הרעיון הזה.

אורית נוקד: בדיוק אתמול שמעתי על הבעיה.

אברהם הירשזון: גם אני מברך על העניין ומאוד מודה לך על היוזמה.

אברהם הירשזון: גם חברי הוועדה האחרים מצטרפים לברכות.

אברהם הירשזון: אודה לך מאוד אם אתה תדחוף את העניין קדימה ונעשה אותו בהקדם.

אברהם הירשזון: התשס"ג-2003

אברהם הירשזון: ובכן, על סדר היום יש לנו את תקנות מיסוי מקרקעין, שבח, מכירה ורכישה, תקנות מיסוי חילוף זכויות, צו מס הכנסה וצו תעריף המכס והפטורים.

טל אלדר-ירון: לעניין תקנות מיסוי מקרקעין, שבח, מכירה ורכישה, מבנה עסקי - במסגרת הרפורמה במיסוי מקרקעין נקבעה הוראת הקלה של פטור במקרה של חילוף מבנה עסקי אחד בשני, של אפשרות להחליף מבנה שמשמש עכשיו בפעילות במבנה אחר שמשמש בפעילות עסקית בלי שיהיה חיוב במס, עם דחיית המס למועד המימוש של המבנה שיתקבל.

טל אלדר-ירון: במסגרת הוראת הפטור בחילוף נקבעה סמכות לשר האוצר בתקנות לקבוע מה זה מבנה שמשמש בייצור הכנסה, מה זה מבנה עסקי.

טל אלדר-ירון: מה שיש פה לפנינו זו ההוראה שקובעת מה זה מבנה עסקי, כשהדרישה היא שזה ישמש 24 חודשים רצופים לפחות לפני המכירה או ארבע חמישיות מאסיפה ישמש לפעילות עסקית והכנסה עסקית, ואחרי החילוף לפחות שנה בפעילות עסקית, כדי שנוודא באמת שמדובר בנכס שהוא נכס עסקי ולא בדברים אחרים, כמו למשל קרקע או דברים מסוג זה.

טל אלדר-ירון: זו התקנה.

יעקב ליצמן: אני קורא כאן בסעיף 1 שכתוב, הדגשה שלי: "ט.ר.

יעקב ליצמן: " למה שר האוצר כותב ראשי תיבות?

יעקב ליצמן: שר האוצר חתום על זה.

יעקב ליצמן: צריך לבדוק את זה.

אברהם הירשזון: מאחר שלפני שבוע הגיע אלינו מסמך משר האוצר שאומר: "לכבוד חבר הכנסת ליצמן, יושב ראש ועדת הכספים" – אז אני מציע שתפנה אליו באופן אישי ותשאל אותו מה זה, ותעזוב אותנו.

אברהם הירשזון: אני אבדוק את זה.

עו"ד שוש שחם: אני נציגת לשכת עורכי הדין.

עו"ד שוש שחם: אנחנו מברכים על התקנות שסוף סוף יצאו.

עו"ד שוש שחם: עם נוסח התקנות אין בעיה, למעט הדרישה להגיש דו"ח למס הכנסה על ההכנסות.

עו"ד שוש שחם: לגבי בעל הנכס עוד אפשר לבוא בדרישה כזו, שיגיש דו"ח על ההכנסות העסקיות כדי שבאמת יהיה ברור שמדובר בנכס ששימש לעסקים.

עו"ד שוש שחם: הוסיפו דרישה שגם צריך להגיש דו"ח על ההכנסות ולכלול את ההכנסות מהעסק הזה כהכנסות מעסק לפי סעיף 2.1.

עו"ד שוש שחם: לגבי בעל הנכס אין בעיה, כי הוא מעוניין למכור והוא יגיש דו"ח על הכנסות, אבל אני חושבת שזו דרישה מוגזמת לדרוש מבעל הנכס שיהיה אחראי לזה שהשוכר יגיש דו"ח על ההכנסות כדין, מהבחינה הזו.

עו"ד שוש שחם: אני חושבת שזה צריך להיות מוגבל לדרישה מבעל הנכס.

עו"ד שוש שחם: מבעל הנכס אפשר לדרוש, אבל מהשוכר שלו?

עו"ד שוש שחם: אתם רוצים שבעל הנכס יכפה את הוראות פקודת מס הכנסה במקרה הזה?

עו"ד שוש שחם: ואם הוא לא יצליח?

רן ארצי: אני מצטרף למה ששוש אמרה, ויש לי שתי הערות.

רן ארצי: אחד, לא יכול להיות שבעל הנכס יהיה שבוי בידיו של השוכר .

רן ארצי: אם השוכר יהיה רשלן או עבריין, גם מטעמים לא מוצדקים שלא צריך להצדיק אותם, וברור שכל אחד צריך להגיש דו"ח במדינת ישראל ולדווח על מעשיו כחוק ובמועד, אבל אין מצב שבו בעל נכס יישאר שבוי.

רן ארצי: אני לא מסוגל לרוץ אחרי השוכר שלי, שגם חייב לי כספים על דמי שכירות ולא משלם לי, ולאכוף עליו שיגיש דו"ח.

רן ארצי: ואז, אם ממני תישלל האפשרות לעשות נכס לחילוף יצאתי מי שנקנס שלא עוולה בידו.

קריאה: בגלל זה יש ארבע חמישיות מהתקופה.

יעקב ליצמן: מה היה עד היום?

רן ארצי: שאלה מצויינת.

רן ארצי: ב-49 י"א.

רן ארצי: א.2 יש אפשרות שאם הוא מיועד לשמש לפי טיבו, אני כאילו לא צריך את התקנה הזאת בכלל, אבל אז יוצא שהתקנה היא אות ריקה.

רן ארצי: אז אם רוצים להתקין תקנה שהיא אות ריקה אז שנדע כולנו שהתקנה היא אות ריקה.

רן ארצי: אבל אם רוצים להתקין תקנה שמאחוריה יש באמת מצב שאפשר להשתמש בו צריך לקבוע שה-24 חודשים הם לא רצופים, אלא ובלבד שבעל הנכס הוכיח שהיה בכוונתו או שנקט באמצעים כדי להשכיר את הנכס באותם 24 חודשים, ואם לא עלה בידו - שלא ייקנס.

רן ארצי: כי ארבע חמישיות זה בסדר, אבל לא תמיד המתמטיקה מסתדרת בחיים הכלכליים.

אברהם הירשזון: עוד הערות, רבותיי?

יעקב ביר: רק הערת אגב להמשך דבריו של רן.

יעקב ביר: הרי הכוונה היא לתת את אותה אפשרות שחלוף לבעל נכס עסקי להבדיל מהאדם שזה לא נכס עסקי בעיניו.

יעקב ביר: זאת אומרת, זה שאנחנו כופים עליו להוכיח 24 חודשים זו בעיה רצינית, לרבות מה ששוש הבהירה קודם לכן.

יעקב ביר: לכן, אם אנחנו יכולים לתת איזשהו כלי שהוא יהיה נבחר בכך שהנכס הוא נכס עסקי ולא נכס שהוא לא נכס עסקי, אז אני חושב שאנחנו נמצא לזה פתרון הולם.

יצחק הרצוג: אדוני היושב ראש, אולי זה ישמע שאני בא להעיר פה משהו לטובת בעל עסק או שוכר או כל אחד כזה או אחר, אבל מה שקורה בזמן האחרון, אני שם לב, הולכים להפיל על בעל העסק את הארנונה, הולכים להפיל עליו עכשיו את המס, מחר יפילו עליו עוד דברים.

טל אלדר-ירון: פה אנחנו מדברים על הוראות מקלות, לא הוראות מכבידות.

קריאה: גם עכשיו זה כך.

טל אלדר-ירון: אני אומרת - זה ממילא בחוק.

טל אלדר-ירון: התנאי יהיה גם בתקנות, לא רק תנאי של הגשת דו"ח אבל תנאי שהמוכר יוכיח שזה שימש בידי השוכר למטרה עסקית, להערכת דעתו של המנהל.

טל אלדר-ירון: זה תנאי שאולי יקל מבחינה זו שאתה לא תלוי בו.

קריאה: הסכם שכירות, לצורך העניין, ייחשב חזקה.

טל אלדר-ירון: על הסכם שכירות אני עוד לא אומרת כלום, אבל הוא בהחלט יצטרך להוכיח, ואני חושבת שכדאי להשאיר את זה פתוח במובן הזה של מה זה "הוכיח להנחת דעתו", אבל הוא יצטרך להוכיח להנחת דעתו של מנהל מס שבח שהעסק שימש למטרה עסקית, וזה נותן את הפתרון שהוא לא תלוי בהגשת הדו"ח על ידיו.

אהרון אליהו: התקנות האלה הן תקנות שמתייחסות לנושא של חילוף, שמתייחסות לסוג מסויים אחד של חילוף - חילוף של מבנה עסקי.

אהרון אליהו: יש מסלול נוסף, נפרד ולא קשור, שזה מסלול חילוף של דירות מגורים, שם חלק גדול מהבעיות נפתרות בלי להיכנס לדברים האלה.

טל אלדר-ירון: לכן אני אומרת שהוא יצטרך להוכיח להנחת דעתו של המנהל, ואז אנחנו לוקחים את ההוכחה הזאת, הולכים לסוחר ואומרים לו:

טל אלדר-ירון: לא דיווחת, בבקשה תדווח שזה עסקי.

טל אלדר-ירון: אבל הוא יצטרך להוכיח להנחת דעתו של המנהל שמדובר בהכנסה עסקית, ואת זה נתקן.

אהוד רצאבי: לגבי התנאים לפטור ממס על שכר דירה למגורים, נקבע שייכלל בחוזה שזה מושכר למגורים, ואז למעשה יש לך בדיוק את אותו דבר - את יכולה ללכת אל השוכר ולראות אם הוא השתמש בזה, אם הוא הצהיר על זה, אם הוא דרש את זה כהוצאה או לא.

טל אלדר-ירון: אם יהיה חוזה עסקי אני אלך אחר כך לשוכר.

אהוד רצאבי: אבל אז אני אומר עוד פעם, לא צריך את הנחת דעתו.

טל אלדר-ירון: צריך, כי לפעמים זה חוזה ולפעמים תרצה דברים אחרים, אם אין חוזה.

אהוד רצאבי: יכול להיות שאין חוזה כאשר אנחנו עושים הסבה עסקית?

טל אלדר-ירון: יכול להיות הכל.

1028: לפי העמדה של הנציבות, אם לקחתי פטור כדירת מגורים אני לא יכול לקחת נכס חלופי.

1028: זה צריך ללכת עם הקו שאני יכול להביא ראיה כדין הראיה שבחוזה, אם שילמתי מס על דמי השכירות ולא ניצלתי פטור אז ברור שאני--

טל אלדר-ירון: אפשר לחשוב על הרבה וריאציות.

אורית נוקד: אני מקבלת בגדול את התיקון, אבל אני מאוד מצטרפת להערות שהושמעו כאן לגבי השוכר והמוכר לעניין הדו"ח.

טל אלדר-ירון: זה פותר את הבעיה.

אורית נוקד: אבל אם לא תהיה הכנסה, מה יקרה?

טל אלדר-ירון: אז עכשיו אנחנו מגיעים להערה השניה.

חיים אורון: אם יש פטור על דירת מגורים שמשמשת לעסק, אבל אין אישור לזה?

טל אלדר-ירון: בגלל ההתחזות הזאת מתחילות הרבה מהבעיות.

חיים אורון: השאלה היא מה קורה בעסק שמתנהל בדירת מגורים למרות שהוא באזור אסור, האם יש פטור.

טל אלדר-ירון: אם כל השנה ביקשת פטור כי הצגת את זה כדירת מגורים והשכרת דירת מגורים, אז אתה לא יכול לבוא אחר כך ולבקש פטור--.

חיים אורון: אני מתכוון אם אין אישור מבחינת העיריה בגלל הדינים העירוניים לעשות עסק בדירת המגורים, יש פטור או אין פטור?

טל אלדר-ירון: שים בצד רגע את האישור, השאלה היא איך דיווחת לצורכי מס ואיך הצגת את זה, אם הצגת את זה כעסק.

קריאה: אם שילמתי ארנונה כמו זה, אז זו ראיה.

טל אלדר-ירון: אלה חלק מהראיות שיכולות להיות.

ניסים דהן: ואם הוא יוכיח באותו ובמופתים שהוא שכר לחודשיים?

טל אלדר-ירון: כי אז זה לא נכס עסקי.

טל אלדר-ירון: בוא נחשוב על מישהו שקנה את הנכס לפני חודשיים והשכיר אותו חודשיים למשרד.

אהרון אליהו: הרעיון שעומד מאחורי הנושא של חילוף מבנה עסקי ראה לנגד עיניו את המצב שבו עסק מתנהל במקום הלא אופטימלי שלו ובעל העסק מבקש להזיז אותו לשים אותו במקום נכון וראוי.

אהרון אליהו: לנגד עינינו ראינו את המצב שבו עסקים כאלה יושבים שנים במקום לא נכון אבל בגלל עלויות השטח ומכירה הם לא זזים מהמקום ולא מתמקמים במקום הנכון.

אהרון אליהו: אין הכוונה כמובן לאפשר להיכנס למסלול החילוף למישהו שבעצם לא ניהל פעילות עסקית, אבל כדי להיכנס למסלול הזה, בא ומשכיר או מכניס לשם איזשהי פעילות עסקית לפרק זמן קצר לפני שהוא מבקש לעשות את החילוף, ואומר: אוקיי, עכשיו מגיע לי הפטור.

אהרון אליהו: לכן היה צריך לקבוע מדד.

אהרון אליהו: אפשרות אחת היתה לבוא ולומר:

אהרון אליהו: נכס ששימש לפעילות עסקית כל ימי חייו.

אהרון אליהו: לא רצינו ללכת לקיצוניות הזאת, אמרנו שצריכים להיות מחוברים עם המציאות, ואז חיפשנו איזשהו פרק זמן סביר, הגיוני, שבו יכולים להגיד שאכן בפרק הזמן האחרון הנכס הזה שימש לפעילות עסקית.

אהרון אליהו: חשבנו ש24 חודשים, או לחלופין ארבע חמישיות מהתקופה, זה פרק זמן סביר שנותן לנו איזושהי אינדיקציה שאכן התנהלה פעילות עסקית במקום.

טל אלדר-ירון: ושלא יגרום לאנשים ללכת ולהשכיר את הנכס לחודשיים כדי שיהיה להם פטור אחר כך בכיס.

ניסים דהן: ברגע שאנחנו קובעים אמות מידה כמותיות, אנחנו שוללים מבעל העסקים להוכיח לנו שהוא עשה שם עסקים ורוצה להחליף את זה בעסקים אחרים יותר מוצלחים או בעניין עסקי כזה או אחר.

ניסים דהן: למה שלא נבקש ממנו שהוא יוכיח לשביעות רצון פקיד השומה, כמו שיש בהרבה סעיפים בחוק?

טל אלדר-ירון: כמה זמן?

ניסים דהן: למה צריך זמן?

טל אלדר-ירון: חודשיים הוא עשה עסקים - זה מספיק?

ניסים דהן: למה צריך זמן?

ניסים דהן: שפקיד השומה ישתכנע - אם החודשיים היו אמיתיים אז זה בסדר.

ניסים דהן: אם זה היה לא אמיתי אז לא יעזור גם עשרים שנה.

ניסים דהן: הרי איך הוא מוכיח שזה שנתיים?

ניסים דהן: הוא מביא חשבונות חשמל.

ניסים דהן: הרי אתה לא תלך לבדוק אם הוא משתמש במשרד או לא.

ניסים דהן: בפועל מה שעושים זה מבקשים חשבונות חשמל, תשלומי ארנונה, טלפון.

ניסים דהן: הוא יכול להביא את כל הניירת הזאת אבל הוא לא היה יום אחד במשרד.

טל אלדר-ירון: גם אם נאמין לכולם, פעילות עסקית של חודשיים זו לא המטרה של הסעיף.

ניסים דהן: אני מתכוון שאת היחסיות של חודשיים כן יחשבו לו.

רוני בריזון: כדי לגשר על הפערים אני חושב שאפשר לתת הצעה שתגיד שבמשך תקופה של 24 חודשים הוא מושכר לתקופה של 12 חודשים.

רוני בריזון: והרי מה היתה הצעקה?

רוני בריזון: שאם זה הושכר לעסק במשך חמישה חודשים והעסק ההוא כשל וסגר את שעריו, והרי מדובר בתקופת מיתון, ועד שמצאתי שוכר חדש לקחו לי עוד ארבעה חודשים - אני לא מתחכם, אבל אני מבקש לתקופה של 24 חודשים תקבעו שיושכר ל-12 חודשים.

רוני בריזון: תנו לי את פרק הזמן של תקופת הביניים, כי אחרת בחיים אני לא אעמוד בקריטריונים.

טל אלדר-ירון: לכן נקבע פרק זמן של ארבע חמישיות.

רוני בריזון: בתי המשפט קבעו שנוסחאות מתמטיות כאלה סופן שצריך ללכת גם לצד הכלכלי.

רוני בריזון: כולנו מבינים שאם אנחנו הולכים למצב של האטה במצב הכלכלי, במיתון של היום אנשים סוגרים את עסקיהם, ועד שאני מוצא שוכר חדש בצוק העיתים לוקח לי פרק זמן, וצריך להתחשב בזה.

רוני בריזון: ארבע חמישיות זו גם נוסחה.

רוני בריזון: נכון, היא קבועה בדירות מגורים, אז מה?

רוני בריזון: זה כזה ראה וקדש?

רוני בריזון: לא.

רוני בריזון: בתוך התקופה של 24 חודשים תני לי תקופה של 12 חודשים.

טל אלדר-ירון: יכול להיות שמתוך תקופה של 36 חודשים נכון ללכת לתקופה של 18 חודשים מתוכם.

טל אלדר-ירון: אני לא יודעת.

קריאה: ה-24 חודשים זה גם כלל שכתוב בפקודה – שנתיים.

טל אלדר-ירון: אז אני אומרת שבאותה מידה זה נכון להגיד 50 אחוז מ-36 חודשים.

טל אלדר-ירון: אני לא יודעת מה נכון.

טל אלדר-ירון: השאלה היא רק שאלה של מידה, ואם אנחנו באמת רוצים לאפיין את הנכסים האלה כנכסים שבמשך תקופה משמעותית שימשו לפעילות עסקית,זה סוג הנכסים שבהם מדובר, שלא ייעשה שימוש לרעה בסעיף הזה כדי שיכניסו פעילות עסקית לתקופה קצרה כדי להיכנס למסגרת הפטור.

טל אלדר-ירון: אני בטוחה שאף אחד פה לא רוצה שישתמשו בסעיף הזה כסעיף תכנוני.

טל אלדר-ירון: השאלה היא מהי תקופה קצרה שהיא תקופה שתעזור לאנשים לנצל את זה לרעה.

רוני בריזון: שנה.

רוני בריזון: במצב הכלכלי של היום - שנה.

רוני בריזון: תראי את המצב הכלכלי במשק.

רוני בריזון: טלי, אל תהיו תלושים מהמציאות.

רוני בריזון: המצב הכלכלי היום הוא נוראי.

רוני בריזון: תפתחו את זה אחר כך, , אבל היום אי אפשר.

ניסים דהן: יש צדק.

ניסים דהן: תעשו הוראת שעה לשנה, בעוד שנה ניפגש פה עוד פעם ואו שמאריכים את זה או שעושים את זה שנתיים.

טל אלדר-ירון: זה מסוג הוראות שעה שלא נגמרות.

אהוד רצאבי: אומר אהרון שהמטרה של השחלוף היא כאשר בעל נכס רוצה להחליף את הנכס.

אברהם הירשזון: לגבי המילה "שחלוף" - במילה "שחלוף" השתמשו לראשונה כשרצו לתת את האפשרות לקופות החולים לשנות בסל התרופות דברים, ואז קראו לזה "שחלוף".

אברהם הירשזון: ואז באנו לפה ואמרנו: מכלוף לא יודע מה זה שחלוף.

אהוד רצאבי: כאשר בעל נכס משכיר נכס שכזה והנכס מתרוקן מסיבה כזאת או אחרת, אם למשל אותו שוכר פשט רגל, והוא לא מסוגל יותר להשכיר את הנכס.

אהוד רצאבי: אז הוא אומר לעצמו שהמיקום של הנכס לא טוב והוא רוצה להחליף אותו ולרכוש משהו אחר.

אהוד רצאבי: מה שאנחנו נותנים לו זה במשך שנתיים להוכיח פעילות עסקית של הנכס של ארבע חמישיות, כלומר כשלושה חודשים.

אהוד רצאבי: אני אראה לך מספיק נכסים שעומדים גם שנה ריקים.

טל אלדר-ירון: אני רוצה להציע משהו באופציה הראשונה - שנשאיר את זה 24 חודשים, אבל זה יהיה 24 חודשים לפני המכירה.

טל אלדר-ירון: אם אני אומרת 24 חודשים לפני המכירה זה יכול להיות גם 24 חודשים בחמש שנים האחרונות.

טל אלדר-ירון: למה חשוב לי 24 חודשים?

טל אלדר-ירון: כי אני רוצה למנוע את זה שקנו את הנכס לפני 12 חודשים.

טל אלדר-ירון: מה שאתה מציע מאפשר לקנות את הנכס לפני שנה ולשחלף אותו תוך 12 חודשים.

ניסים דהן: ומה הבעיה בזה?

טל אלדר-ירון: אני לא רוצה לאפשר ולפתוח את האופציה הזאת של 12 חודשים.

טל אלדר-ירון: אפשר לכתוב בסעיף שזה מלאי עסקי, אבל זה לא הופך להיות אוטומטית מלאי עסקי.

טל אלדר-ירון: צריך להסתכל על המטרה של הסעיף, ואני באמת רוצה למצוא פתרון לבעיה.

טל אלדר-ירון: מה שאני אומרת זה שאתה צריך להשכיר את הנכס לשמש כמטרה עסקית 24 חודשים לפחות.

טל אלדר-ירון: זה אומר שאי אפשר לקנות ממש לפני המכירה ולמכור, אבל זה אומר שאם קניתי לפני 10 שנים והשכרתי שנתיים מתוכן זה אומר שזה חי.

טל אלדר-ירון: זה אומר שזה מתחשב מאוד בכל המצב במשק.

אורית נוקד: טלי, אז תמחקו את המילה רצופים.

קריאה: את לא רוצה שנלך על טופס 50, הבנתי.

ניסים דהן: טופס 50 יותר טוב בשבילך.

טל אלדר-ירון: אני רוצה למנוע את כל הויכוחים של היומיים האחרונים.

טל אלדר-ירון: אנחנו נכין נוסח מתוקן עם שני התיקונים האלה שהזכרתי.

ניסים דהן: אם הם מסכימים, אנחנו מסכימים.

טל אלדר-ירון: נמחק את המילה "רצופים" וגם את המילה "בסמוך".

אהוד רצאבי: זה לגבי התקנה הזו, אנחנו נקבל נוסח חדש.

אהוד רצאבי: נעבור לתקנה הבאה.

טל אלדר-ירון: לעניין התקנה של חילוף זכויות במקרקעין - זו התקנה של המקרקעין ולא של המבנה העסקי, פה אין תנאים של משך זמן.

טל אלדר-ירון: התקנה הזו היא בעיקרה איזה דו"חות צריך להגיש ואיזה טפסים צריך להגיש.

טל אלדר-ירון: זה גם עובד היום, יש פה תנאים של טפסים שצריך להגיש כשמחליפים מקרקעין כדי שיהיה אפשר לוודא ולבדוק את כל מה שצריך.

טל אלדר-ירון: זו התקנה.

טל אלדר-ירון: כל החילופים הם החילופים שאחריהם אין פטור.

טל אלדר-ירון: כל הרעיון של החילוף זה שזה יהיה פטור ממס.

רן ארצי: לגבי הוראות התיאום לגבי ההוצאות – מאחר ובית המשפט העליון נתן פסק דין שהוא נותר במחלוקת, פסק דין דבורה ורה שכטר, מן הדין ללכת בגישה שמתווה בית המשפט העליון, לפיה אם הנישום מוכן או יכול להוכיח שהוא עמד בהוצאה, אז תנו לתאם את ההוצאה ממועד שבו היא הוצאה - הנישום עמד בה -למדד ,ואל תקבעו שני שלישים מהתקופה.

רן ארצי: הקביעה של שני שלישים מהתקופה יוצרת פתח לתכנוני מס ולעיוותי מס, שאנחנו לא רוצים להיות שם.

רן ארצי: אם אני לא מצליח להוכיח את מועד ההוצאה, אז תקבעו את השני שליש, אבל כחזקה ראשונה תנו את מועד התשלום, התאריך שכתוב על החשבונית, מאותו יום ואילך יתואם למדד.

טל אלדר-ירון: אתה אומר שלטובת הנישום במקרים שזה לפני השני שליש נאפשר לו את מועד ההוצאה.

רן ארצי: טלי, מאחר שהמחלוקת בעניין דבורה ורה שכטר עומדת ושנינו מכירים אותה, אני מוכן ללכת רק על תיאום, בלי שני שליש.

רן ארצי: אני חושב שכלכלית זה נכון.

רן ארצי: הופתעתי לראות פה שני שליש, כי אתם מכניסים פה תכנון מס לתוך התקנה.

טל אלדר-ירון: בעקרון עושים את זה הרבה יותר פשוט, כי להתחיל לתאם כל הוצאה זה בלתי אפשרי, אנשים לא מסוגלים לתאם את ההוצאות.

רן ארצי: נוצר מצב שבו אדם בנה בניין ויש לו הוצאות שונות לבנייה.

רן ארצי: אומרת הנציבות: נתאם את זה שני שלישים מהתקופה ושליש מהתקופה שבה הוצאת את ההוצאה לא יתואם.

רן ארצי: זה פתח לתכנוני מס.

טל אלדר-ירון: צריך להבין למה זה.

טל אלדר-ירון: זה לא טיפשי.

טל אלדר-ירון: בוא ניקח מישהו שבנה בניין, קנה מלט וחומרים.

טל אלדר-ירון: חלק הוא הולך ככה וחלק הוא הולך ככה, ופה הוא שילם כי הוא נזכר שהוא עוד לא שילם את ההוא.

טל אלדר-ירון: מה בעצם התקנה?

טל אלדר-ירון: אני באה ואומרת בואו ניקח ממוצע, לא נתחיל לריב אם זה היה ב-1 בינואר וזה היה ב-3 בינואר, ב-10 בינואר וכן הלאה.

טל אלדר-ירון: אי אפשר לקחת כל חשבונית.

טל אלדר-ירון: זו לא שאלה של מה לטובה ומה לרעה של נישומים, זו שאלה הרבה יותר תפעולית שמקילה עם האנשים, כי במקום להתחיל לריב איתם לגבי תאריך ושהם יצטרכו להגיד: את זה אני מתאם מהיום הזה ואת זה מחודש לאחר מכן ואת זה מעוד חודש, וכן הלאה, לוקחים פה משהו ממוצע ומתאמים את הכל מתאריך ממוצע.

טל אלדר-ירון: בטח בתקופה האינפלציונית של היום זה לא נזק שהוא נזק גדול, לפעמים זה אפילו לטובה.

טל אלדר-ירון: זה לא עניין של טובה או רעה פה אלא עניין של פשטות בהוראות.

טל אלדר-ירון: מבחינת הפשטות בהוראות חשבנו שנכון להביא את זה בצורה הזאת ולעזור לאנשים, ולא לשגע אותם ולהתחיל להגיד להם: תאספו כל חשבונית מכל תאריך.

רן ארצי: אבל פסק דין דבורה ורה שכטר אומר שאם הנישום יכול להוכיח, תנו לו את הפרוגטיבה להוכיח, כי יצא פסק דין מבית המשפט העליון.

טל אלדר-ירון: זה לא שייך.

רן ארצי: אם אני מסוגל להוכיח שאני עמדתי כי לקחתי קבלן שנותן לי את הפרוייקט כפרוייקט גמור ונותן לי את הבניין כבניין גמור, ואני משלם לו ב-10 חשבוניות פרוסות, למה אני צריך לקבל על זה שני שליש?

טל אלדר-ירון: אתה מסכים איתי שההוראה פה היא לא לטובת ולא לרעת הנישומים?

טל אלדר-ירון: אתה לא יכול לדעת.

אהוד רצאבי: בשביל מה צריך את ההוראה הזו?

טל אלדר-ירון: כי זה הרבה יותר פשוט.

טל אלדר-ירון: כי אחרת הוא צריך לקחת כל חשבונית ולתאם מיום החשבונית.

רן ארצי: אז אם אני לא יכול, אני אעשה שני שליש, ואם אני יכול ספציפי, אני אעשה ספציפי.

רן ארצי: אל תמנעו ממני את האפשרות הזו.

יעקב ליצמן: אני לא מבין מה מפריע לך במה שהיא אומרת.

יעקב ליצמן: זה לא משנה ככה או ככה.

רן ארצי: כי אם אני לוקח בתקופות אינפלציה כאלה או אחרות, תקופת הבנייה יכולה להתפרס על פני שנה וחצי, ואם אני מתאם את ההוצאה למדד במשך שני שליש, אז אני מפסיד חלק מהמידוד.

רן ארצי: זה יכול להיות סכומים לא מבוטלים, כשהמדד עולה או שפתאום הוא יורד, וזה לא כלכלי.

יעקב ליצמן: יש תכנון מס.

רן ארצי: זה בדיוק העניין, למה להגיע לתכנון מס?

טל אלדר-ירון: צריך להתחשב גם בתפעול, ביכולת התפעול ובנישומים.

טל אלדר-ירון: הוויכוח פה הוא לא על עוד כסף או פחות כסף.

טל אלדר-ירון: לא היה מפריע לי לשנות במקום שני שליש שיהיה מחצית התקופה.

טל אלדר-ירון: הבעיה היא לא טובת הנישומים או רעתם, אלא יותר משהו תפעולי.

טל אלדר-ירון: אפילו המחשב שלנו לא בנוי מהבחינה של להכניס כל חשבונית ולהתחיל לעשות חישוב על כל חשבונית.

טל אלדר-ירון: הבעיה היא בעיה תפעולית ולשגע את האנשים.

טל אלדר-ירון: לא אכפת לי שזה לא יהיה, למרות שיש היום בחוק שני שליש, שלא ניקח שני שליש, שנגיד במקום זה מחצית מהתקופה.

טל אלדר-ירון: אני הולכת בזה לטובתו.

רן ארצי: את לא יודעת את זה.

טל אלדר-ירון: יחסית לשני שליש הלכתי לטובתו.

רן ארצי: את לא יכולה לדעת את זה.

רן ארצי: לפעמים זה לטובתו ולפעמים לרעתו.

רן ארצי: במדד עולה זה לרעתו, במדד יורד זה אולי לטובתו.

טל אלדר-ירון: אם אנחנו במדד יורד והייתי נותנת לו תיאום על כל חשבונית, רוב הסיכויים שזה לטובת הנישומים.

ניסים דהן: אם אתם בוחרים במחצית, תשאירו את זה כבר שני שליש.

טל אלדר-ירון: בואו ננסה למנוע בירוקרטיה מיותרת.

אהוד רצאבי: אני חושב שאם אפשר ללכת על אמצע תקופה אז זה גם לפה וגם לפה.

אהוד רצאבי: או שזה מכה אותך או שזה מברך אותך.

טל אלדר-ירון: אי אפשר לשגע את הנישומים.

רן ארצי: קחי מדד ממוצע שנתי לאורך תקופת הבניה.

אהוד רצאבי: מדד ממוצע שנתי לוקח את הכל.

טל אלדר-ירון: חצי זה יותר טוב לנישומים.

אהוד רצאבי: גם שני שליש זה הרי אצבע באוויר.

טל אלדר-ירון: אתה נותן לו חצי תיאום מלא.

טל אלדר-ירון: לא אכפת לי להשאיר שני שליש, אני מוכנה ללכת לכל דבר אחר שייתן פתרון לחלק התפעולי.

אהוד רצאבי: דווקא בתיאום ניירות ערך מתאמים נייר נייר, פעולה פעולה.

טל אלדר-ירון: אי אפשר לעמוד בזה, הפקידים לא מסוגלים לעמוד בזה ולבדוק את זה.

טל אלדר-ירון: התשס"ג-2003

אהוד רצאבי: התקנה הבאה: פטור ממס לתושב חוזר, הכנסה מריבית על פיקדון במטבע חוץ.

אהוד רצאבי: עכשיו אנחנו לא ברפורמה במיסוי נדל"ן, אנחנו ברפורמה במס הכנסה.

אהוד רצאבי: במסגרת הרפורמה במס הכנסה חוייבו במס ריביות על פיקדונות בארץ.

אהוד רצאבי: לפני הרפורמה היה לנו פטור ממס לעולים חדשים ל-20 שנה, לתושבים חוזרים לא היה מעולם.

אהוד רצאבי: מה שעשינו זה כך: אחרי הרפורמה השארנו לעולים חדשים את הפטור של 20 שנה וכן הלאה.

אהוד רצאבי: פה אנחנו נמצאים בצו של תושבים חוזרים.

אהוד רצאבי: תושבים חוזרים - הכוונה לכאלה שעזבו את הארץ לשלוש שנים וחזרו, כולל כאלה שהלכו לעבוד בחברות היי-טק, וכן הלאה, בחו"ל לשלוש שנים וחזרו.

אהוד רצאבי: מה שאנחנו מאפשרים זה להפקיד את הכסף בארץ ולהתייחס אליהם שונה מתושבי ישראל, להתייחס אליהם כמו אל עולים חדשים במובן הזה שנותנים להם פטור ממס על הריבית למשך 5 שנים מיום שהם עלו לארץ.

אהוד רצאבי: הפטור הזה מותנה בתנאים שמפורטים בסעיף, עיקרון התנאים הוא שזה כסף שמקורו בחו"ל.

יעקב ליצמן: מה הסיבה שבאתם לקראת תושבים חוזרים פתאום?

ניסים דהן: כדי שלא ישאירו את הכסף בחו"ל.

טל אלדר-ירון: הפטור בסעיף מותנה בזה שזה כסף שהם מביאים מחו"ל ומותנה בזה שהם יפקידו את זה בחשבון בארץ.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, כל תושב יעביר את זה דרך תושב, זה loophole לעשות איזו קומבינה.

טל אלדר-ירון: קודם כל, יש לתושבים חוזרים פטור ממס אם הם משאירים את הכסף בחו"ל לחמש שנים.

טל אלדר-ירון: אנחנו בעצם אומרים להם שאין כדאיות להשאיר את הכסף בחו"ל, שיביאו אותו לארץ ונשאיר להם את אותו פטור ממס.

טל אלדר-ירון: התנאים שנמצאים בסעיף הם תנאים שאומרים שבעצם מקורו של הכסף בחו"ל, זה תנאי שנמצא גם לגבי הפטור ממס בחו"ל.

טל אלדר-ירון: יש תנאי אחד שחשוב לי להזכיר אותו, והוא נמצא גם לגבי עולים חדשים, והוא שהכסף הזה לא משועבד לטובת פעילות של גורם אחר בישראל או קרוב שלו בישראל.

טל אלדר-ירון: התנאי הזה עולה כי אנחנו מכירים תופעות מאוד ברורות שיום לפני שמישהו עולה לארץ הוא מקבל כסף מהקרוב שלו בארץ, הכסף הזה שעובר מהארץ לחו"ל לא חייב במס, הוא חוזר לארץ וזה מופקד בפיקדון הזה ומבקש את הפטור במקום שאותו תושב ישראלי היה מפקיד את הכסף והיה חייב במס.

טל אלדר-ירון: מאחר ואנחנו לא מסוגלים לדעת ולא יודעים על כל העברות הכספים, ולישראלים יש הרבה משפחה שהם תושבים חוזרים מחו"ל, נכנס התנאי הזה שאומר שהכסף לא יכול להיות משועבד לטובת קרוב שלו שיש לו מפעל או פעילות בישראל.

טל אלדר-ירון: הוא כן יכול להיות מופקד והוא ייהנה מהפטור במסגרת התנאים.

טל אלדר-ירון: זו למעשה תקנה מקלה שבעצם משווה את התנאים של תושב חוזר ל-5 שנים פטור שיש לו ממילא על ריבית בחו"ל, במטרה לעודד אותו להחזיר את הכסף למערכת הבנקאית בישראל.

ניסים דהן: הכוונה ל-5 שנים מיום שהוא הביא את זה לכאן או מיום שהוא חזר לכאן?

טל אלדר-ירון: מיום שהוא חזר.

טל אלדר-ירון: הוא צריך להביא את הכסף מיד.

ניסים דהן: זה לא יעלה על הדעת להביא את הכסף מיד, יש שם דברים סגורים, , עד שהם נפתחים.

ניסים דהן: בואו נקבע 5 שנים מיום שהוא הביא את הכסף לארץ.

ניסים דהן: בדרך הוא שם את הכסף בחסכונות סגורים, הם צריכים להיפתח שם, זה לא עובד ככה.

ניסים דהן: קצת גמישות.

טל אלדר-ירון: כתוב: "הכספים יופקדו בפיקדון תוך 90 יום מיום העברתם לישראל", הוא אפילו לא חייב להפקיד את זה מיד כשהוא חוזר לארץ.

טל אלדר-ירון: הפטור שלו למשך חמש שנים.

טל אלדר-ירון: גם בחו"ל יש לו פטור לחמש שנים מיום שהוא עלה ואם עוברות חמש שנים הוא מאבד את הפטור שלו.

טל אלדר-ירון: מיום שהוא חזר יש לו חמש שנים.

ניסים דהן: אנשים לא מגיעים לכאן באותו יום עם כל הכסף שלהם, צריך להיות ריאלים.

אהוד רצאבי: מה קורה לאותו תושב חוץ שהביא פיקדון לישראל?

אהוד רצאבי: הוא מקבל את הפטור שלו בתור תושב חוץ, תקופה קצרה מיד אחרי זה הוא עשה עליה ואז הוא למעשה לא תושב חוזר, הוא עולה חדש, ואז הוא הפקיד כבר את הכסף לפני שהוא עלה.

טל אלדר-ירון: הוא נהנה מהפטור למשך כל התקופה של ה-20 שנה.

טל אלדר-ירון: זה לא שייך לזה.

רן ארצי: מן הראוי שיהיה ברור שאם הכסף הגיע לפני שהתושב החוזר הגיע למדינת ישראל זה לא ישנה ולא יעלה על דעתו של מישהו לשלול ממנו את הפטור.

טל אלדר-ירון: אנחנו נוסיף את ההוראה הזאת.

טל אלדר-ירון: אני גם אומרת שאם הכסף הגיע לפני כן, כשהוא עדיין תושב חוץ, הוא יוכל עדיין ליהנות מהפטור.

יעקב ליצמן: צריך להוסיף שאם מישהו מוכיח שבזמן שהוא עלה הכסף היה מושקע לשנתיים, למשל, בחו"ל ועברה רק שלושת רבעי שנה אז יש לו זכות להביא את זה.

יעקב ליצמן: דברים כאלה ניתן להוכיח, ההוכחה צריכה להיות עליו.

טל אלדר-ירון: מה שכתוב פה זה עוד יותר טוב ממה שהיה בהתחלה.

יעקב ליצמן: נסים שאל שאלה טובה.

יעקב ליצמן: בנאדם חוזר לארץ, יש לו כסף שהוא השקיע בינתיים בחו"ל, הוא חייב לשבור את זה?

טל אלדר-ירון: הסברתי שלא.

טל אלדר-ירון: פתרנו את הבעיה.

טל אלדר-ירון: התנאי הוא ש-90 יום מיום שהוא מביא את הכסף לישראל הוא מפקיד אותו בבנק.

טל אלדר-ירון: הוא יכול להביא את הכסף לישראל גם כעבור שנתיים, אבל אז הוא נהנה רק מיתרת התקופה.

גלית ליטרמן: אני עובדת בנק לאומי.

גלית ליטרמן: אנחנו מברכים על ההצעה ויש לנו כמה שאלות.

גלית ליטרמן: לעניין הפיקדון לזמן קבוע שלא יפחת משלושה חודשים - זו תקנה שלקוחה מהצו של תושב ישראל לראשונה, של עולה חדש, ואנחנו לא מבינים ממה זה בא והגיע הזמן לבטל את זה גם שם וגם פה.

גלית ליטרמן: אין שום סיבה שתושב חוזר יקבל תקופה קצרה יותר ולא ייהנה מפטור.

קריאה: אם הוא צריך להוציא כספים, חס וחלילה, בגלל אירועים של אסונות רפואיים, זה גורם לו לשבור את הפיקדון ולאבד את הפטור.

טל אלדר-ירון: לשלושה חודשים, לא ליותר מזה.

טל אלדר-ירון: צריך לבדוק את זה עם המערכת הבנקאית, זה לא העיקרון.

טל אלדר-ירון: פנו אליי הבוקר בעניין הזה, אין לי בעיה שזה יהפוך להיות הצהרה בפני הבנק כמו שעשינו לגבי עולה חדש, ולא בפני פקידי שומה.

גלית ליטרמן: הבנק אפילו מוכן לזהות שהוא תושב חוזר, על ידי כניסות ויציאות.

טל אלדר-ירון: תהיה הצהרה בפני הבנק עם טופס שנקבע.

טל אלדר-ירון: אנחנו נקבע את הטפסים.

סמדר אלחנני: אני רק רוצה להעיר שהפרשי הריביות היום בין השקעות בחוץ לארץ להשקעות בישראל, מגמדים את כל חשיבות הפטור הזה ממס.

קריאה: הפטור ממס הוא מיותר כי יש לו כל כך הרבה בונוסים בלי זה.

קריאה: לגבי סעיף 6.26, אני מסכים למה שאמרה הנציבות.

קריאה: אם אני הפקדתי פיקדון בישראל אבל קרובי, תאגיד בשליטתי בחו"ל, לקח הלוואה מבנק ישראלי, אבל ינכה את ההוצאה בחו"ל--

קריאה: כתוב "תושב ישראל".

טל אלדר-ירון: אם יש לי תאגיד בחו"ל שלוקח הלוואה וזה משמש ביטחון לתאגיד בחו"ל זה לא.

טל אלדר-ירון: כתוב "קרוב תושב ישראל".

טארק בשיר: את המילה "בסמוך" אנחנו גם מורידים?

טל אלדר-ירון: כן.

טארק בשיר: אנחנו מדברים על מבנה עסקי.

טארק בשיר: נניח שיש לי נכס מקרקעין 20 שנה, השתמשתי בו חודשיים מכל שנה, זה מספיק?

טארק בשיר: 20 שנה, חודשיים בשנה לעסק נותן לי את הפטור?

קריאה: כן, זה מספיק.

אהוד רצאבי: זה לא פטור, זו רק דחייה.

ניסים דהן: אף אחד לא יעשה תכנון מס שהוא ישכיר חודשיים בשנה בשביל עוד עשר שנים.

טארק בשיר: הרציונל של החוק הוא לתת עידוד לעסקים.

טארק בשיר: אם אנחנו אומרים 20 שנה וחודש וחצי כל שנה - זה לא עסק.

אהוד רצאבי: אנחנו לא חותמים על זה היום, זה יבוא לדיון נוסף עם נוסח סופי.

אהוד רצאבי: צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין – תיקון מס' 120 – 121 תעריפי מכס על כרוב אדום ולבן, תחליפי גבינה וענבים טריים

אהוד רצאבי: נפתח בבקשה בצו תעריף המכס הפטורים במס הקנייה על טובין.

אהוד רצאבי: הצג בבקשה את הצו.

ישעיהו בן-יהונתן: שלושת הצווים שאנחנו מגישים מתייחסים לתחליפי גבינה, כרוב אדום ולבן, וענבים טריים.

ישעיהו בן-יהונתן: על אותם מוצרים אנחנו מטילים מסים.

ישעיהו בן-יהונתן: נתחיל בכרוב האדום.

ישעיהו בן-יהונתן: בזמנו, הטלנו מס על כרוב אדום, לתקופה מוגבלת של חודשיים, בשיעור של 70 אגורות, במקום 75 אחוז.

ישעיהו בן-יהונתן: היות ומדובר בחודשיים, אין צורך לבוא על כך לוועדת הכספים והנושא התבטל באופן אוטומטי.

ישעיהו בן-יהונתן: משרד החקלאות הגיע למסקנה, ש-70 אגורות לקילוגרם הוא גודל ההגנה האידיאלי להגנה על כרוב אדום בחקלאות.

ישעיהו בן-יהונתן: לכן קבענו את הסכום ל-70 אגורות באופן קבוע.

ישעיהו בן-יהונתן: מדובר על יבוא.

ישעיהו בן-יהונתן: 70 האגורות האלה יוצרות את ההגנה הטובה על המשק והייצור החקלאי, במקום לבוא ולקבוע 75 אחוז.

ישעיהו בן-יהונתן: זהו סכום קבוע, קצוב, ששומר על ההגנה הדרושה ולא נתון לתנודות של שער הדולר או שערים אחרים בחוץ לארץ.

ישעיהו בן-יהונתן: מחירו של קילו כרוב אדום הוא כתשעים ותשע אגורות.

ישעיהו בן-יהונתן: היתה רשימה של מוצרים שהמס נקבע לפי המחיר.

ישעיהו בן-יהונתן: ראינו שמדובר בעסק ביש, שזה פיתוי להשתמט מהמס, ולכן שינינו את כל השיטה והלכנו לכיוון של מסים קצובים.

ישעיהו בן-יהונתן: כך אנחנו לא מסתבכים עם העניין הזה, וזה גם יותר צודק.

ישעיהו בן-יהונתן: הנושא השני הוא ענבים טריים.

ישעיהו בן-יהונתן: מדינת ישראל החלה בפיתוח של ענבים באיזור ערד, ונוצר צורך להגן על אותם ענבים.

ישעיהו בן-יהונתן: מוצרי חקלאות נמצאים, בדרך כלל, מחוץ להסכמים הבינלאומיים.

ישעיהו בן-יהונתן: מס על ענבים טריים היה עוד קודם, לפני השינוי.

ישעיהו בן-יהונתן: המס הוטל לפי תקופות, לפי הצורך ולפי הגידולים פה בארץ.

ישעיהו בן-יהונתן: בין אפריל לדצמבר, היה שיעור מס של 1.88 ש"ח לקילוגרם.

ישעיהו בן-יהונתן: בתקופה שאין ענבים בארץ, מינואר עד אפריל, היה שיעור מס של 1.17 ש"ח לקילוגרם.

ישעיהו בן-יהונתן: עם הגידולים החדשים של ענבים תחת חממות, כפי שאמרתי, בערבה, הגידולים יימשכו תקופות ארוכות יותר.

ישעיהו בן-יהונתן: הגענו למסקנה, שבמקום 1.88 ש"ח לתקופה מסוימת ואחר כך שיעור נמוך יותר, קבענו 1.70 ש"ח, שהוא נמוך מ-1.88 ש"ח, אבל קבוע לכל התקופה.

ישעיהו בן-יהונתן: רק כדי לסבר את האוזן, ההגנה הזו היא בסך הכל פחות מעשרים אחוז מערך הייבוא.

ישעיהו בן-יהונתן: ההגנה היא בסך הכל לא הגנה גבוהה.

אהוד רצאבי: סיימנו את נושא הענבים.

אהוד רצאבי: נעמיד את הנושא להצבעה ולאישור.

אהוד רצאבי: מי בעד?

אהוד רצאבי: מי נגד?

אהוד רצאבי: מי נמנע?

אהוד רצאבי: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנע - אין

אהוד רצאבי: הצו אושר.

אהוד רצאבי: נעבור לצו הבא.

ישעיהו בן-יהונתן: הצו הבא הוא בנושא תחליפי גבינה.

ישעיהו בן-יהונתן: תחליפי גבינה מורכבים מגבינה רזה בתוספת של שומן צמחי, שהם משמשים תחליף לגבינה רגילה.

ישעיהו בן-יהונתן: על גבינה רגילה קיימת הגנת מכס גבוהה, כדי לאפשר לחקלאות לגדל את החלב.

ישעיהו בן-יהונתן: היום, על גבינה רגילה, יש מס של 17 ש"ח לקילוגרם, לא יותר מ- 175%.

ישעיהו בן-יהונתן: תחליף הגבינה הוא בעצם גבינה לכל דבר.

ישעיהו בן-יהונתן: הציבור יודע שזו גבינה.

ישעיהו בן-יהונתן: הוא אפילו לא חושב על זה כתחליף גבינה.

ישעיהו בן-יהונתן: ברור לנו בכלכלה שאם המוצר משמש כתחליף לגבינה הרגילה, צריך לדאוג שההגנה על הגבינה שלנו תהיה הגנה ריאלית.

ישעיהו בן-יהונתן: היום, קבענו מס של 25 אחוז, במקום המס של 11 אחוז, אבל הוא עדיין נמוך ממס המכס שמוטל על גבינה רגילה.

ישעיהו בן-יהונתן: למה?

ישעיהו בן-יהונתן: משום ש הייתי אולי צריך להטיל מס של 17 ש"ח לקילוגרם, ואני רק מטיל 25 אחוז.

ישעיהו בן-יהונתן: הסתבר לנו שמדינת ישראל כבולה בהסכמים של ה-WTO, ואז הגבלנו את עצמנו לפי ההסכם הזה, אך בלא יותר מ-25 אחוז.

ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו מנצלים את האופציה הקיימת לנו, של 25 אחוז.

ישעיהו בן-יהונתן: צריך לציין שמבחינתנו, המוצר הזה נחשב למוצר חקלאות.

ישעיהו בן-יהונתן: בקהילה האירופית, תחליף הגבינה נחשב למוצר תעשייה.

ישעיהו בן-יהונתן: בהסכם שלנו עם האיחוד האירופי נכתב שכל מוצרי התעשייה הם פטורים ממכס.

ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו חשבנו שזה לא נמצא בהסכם, והטלנו על האיחוד האירופי מס של 25 אחוז גם כן.

ישעיהו בן-יהונתן: אני מבקש לתקן עכשיו.

ישעיהו בן-יהונתן: את המס בגובה 25 אחוז יש להטיל רק על מדינות שלישיות, ולא על האיחוד האירופי, משום שלא ניתן לחרוג מהסכמים שמדינת ישראל חתמה עליהם.

מלשכת המסחר: אני נציג היבואנים מלשכת המסחר.

מלשכת המסחר: אני יבואן של המוצר, ואני מבקש שהצו הזה יהיה רטרואקטיבי, מפני שחודשיים אנחנו משלמים מסים, למרות שזה לא חוקי.

מלשכת המסחר: הצו יצא ב-20 במרץ, ואנחנו כיבואנים, לא ידענו בכלל מהנושא, ואנחנו משלמים כבר מסים בגובה 25 אחוז.

מלשכת המסחר: אני מדבר על ארצות השוק המשותף.

אהוד רצאבי: אנחנו אישרנו, רבותיי?

קריאות: כן.

אהוד רצאבי: אז אני מבקש להצביע.

אהוד רצאבי: מי בעד?

אהוד רצאבי: מי נגד?

אהוד רצאבי: הצבעה בעד-רוב נגד – אין נמנעים-אין

אהוד רצאבי: הצו אושר פה אחד.

אהוד רצאבי: תודה רבה.

ישעיהו בן-יהונתן: ישנה הערה קטנה, לגבי השאלה האם לתקן רטרואקטיבית את הטעות שעשינו.

ישעיהו בן-יהונתן: בחוקי המכס יש חוק מסים עקיפים, שאם אדם שילם מס והוא גלגל אותו לצרכן, המס לא מגיע ליבואן אלא לקונה, ואז היות שלקונה אי אפשר לתת, אני לא מחזיר את המס.

ישעיהו בן-יהונתן: אני משאיר את השאלה פתוחה.

ישעיהו בן-יהונתן: אנחנו נצטרך לבדוק את השאלה של חוק מסים עקיפים.

מלשכת המסחר: המס הזה נפל עלינו כרעם ביום בהיר.

מלשכת המסחר: לא התכוננו למס הזה, ולא לקחנו אותו בחשבון.

אהוד רצאבי: נצטרך להצביע שנית על הדבר הזה, כיוון שהצבענו על כך גם כולל תיקון רטרואקטיבי.

אהוד רצאבי: כדי שלא יתבצע הליך לא תקין, נצביע על הנושא הזה שנית, ללא הרטרואקטיביות, עם התוספת לכך, שתוך שבועיים ימים אנחנו מקבלים תגובה על כל הנושא.

אהוד רצאבי: הצבעה בעד-רוב נגד-אין נמנעים-אין

אהוד רצאבי: אושר.

אהוד רצאבי: אני מבקש, תוך שבועיים, לקבל תשובה בכתב לוועדה.

אהוד רצאבי: מאשרים את הצו, ללא הרטרואקטיביות.

אהוד רצאבי: אתה תפעל בנושא, ובמידה ואתה לא מקבל תשובה תוך 14 יום עד חודש ימים, תפנה לוועדה.

אהוד רצאבי: פה אחד התקבל.

אהוד רצאבי: תודה רבה.

אהוד רצאבי: אישור מוסדות ציבור לעניין סעיף 46, שסימנה 01284903.

אהוד רצאבי: חבר הכנסת נסים דהן, בבקשה.

ניסים דהן: אדוני היו"ר, אולי יש להפנות את הבקשה הזו ליו"ר הקבוע.

ניסים דהן: כיו"ר כרגע, נפנה את הבקשה אליך.

ניסים דהן: בעבר היה נהוג, לפי סעיף 46, שיש ועדת משנה בוועדת הכספים, שהיתה דנה בפרטי-פרטים במוסדות האלה.

ניסים דהן: הרי אין זמן עכשיו להתחיל לדון בזכאות של כל אחד מהמוסדות האלה.

ניסים דהן: אף אחד מאתנו לא רוצה להיות חותמת גומי.

ניסים דהן: לכן אני מציע לחזור לנוהל המקובל, שתהיה ועדת משנה בוועדה, שתבדוק לגופו של עניין ותאשר.

אהוד רצאבי: ממלא המקום של יו"ר הוועדה רשם את הערתך.

אהוד רצאבי: אני אפנה אותה כמובן אל אברהם הירשזון.

משה גפני: אדוני היו"ר, הצעה לסדר.

משה גפני: מלבד הרשימה שהונחה על שולחן הוועדה, אני מוצא עוד שתי רשימות, שעברו את כל ההליכים והן מחכות לאישור.

משה גפני: הן צריכות להיות מאושרות באותו הליך, כמו הרשימה כאן, אלא דא עקא ששר האוצר הפנה את המכתב בטעות לחבר הכנסת יעקב ליצמן, ולא לחבר הכנסת אברהם הירשזון.

משה גפני: כתוצאה מכך, היא לא הובאה לדיון עכשיו.

משה גפני: אני סבור, מבלי להיכנס לרשימות עצמן, שצריך להביא את הרשימות האלה יחד עם הרשימה הזו ולבקש ממשרד האוצר את השינוי.

אהוד רצאבי: הנושא של אותן שתי רשימות לא נמצא אצלי.

אהוד רצאבי: יש לנו ישיבה גם מחר.

אהוד רצאבי: נוכל לדון בזה.

משה גפני: אני לא מוצא שום היגיון, מוסרי או ציבורי, שאתה דן בעניין הזה ואתה לא מביא מוסדות שמחכים הרבה זמן לאישור, רק בגלל ששר האוצר כתב שהמכתב מופנה לחבר הכנסת פלוני ולא לחבר הכנסת אלמוני.

משה גפני: אנשי המוסדות נמצאים כאן וגם אנשי המשרדים, והם יכולים להגיד אם זה בסדר או לא.

משה גפני: למה צריך לסבול אותו אזרח בגלל בעיה פרוצדורלית?

אהוד רצאבי: כממלא מקום יו"ר הוועדה, אני קובע כדלקמן.

אהוד רצאבי: מה שנמצא בפני הוועדה, הוא אשר יידון.

אהוד רצאבי: מה היו השיקולים של יו"ר הוועדה אברהם הירשזון אינני יודע.

אהוד רצאבי: מאידך, אם נרצה לא לעכב את הנושא עיכוב שלטוני או עיכוב אחר, יש לנו מחר יום נוסף.

אהוד רצאבי: יירצו - ידונו בזה גם מחר.

אהוד רצאבי: זו החלטה של יו"ר הוועדה.

אהוד רצאבי: למה להיכנס לתוך ענייניו-הוא?

אהוד רצאבי: אינני יודע.

אהוד רצאבי: אני כרגע ממלא מקום.

חיים אורון: נדחה את הכל למחר ברוח טובה.

ניסים דהן: אני מבקש התייעצות סיעתית לפני ההצבעה, אדוני.

אהוד רצאבי: בבקשה.

אהוד רצאבי: חמש דקות.

משה גפני: נשאיר את זה למחר.

משה גפני: אני בעד לאשר את הכל.

אהוד רצאבי: נדחה את הנושא לישיבה של מחר.

אהוד רצאבי: הישיבה נעולה.