הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 82, 2004-03-03 09:30

שמעון דוד: יש לנו את הנושא של מכינות טכנולוגיות שזה מיועד למעשה לכאלה שאין להם תנאי קבלה, ורוב הנשים שמגיעות ללימודים במסלול יש להם תנאי קבלה לכן האחוז שלהם אחוז קטן יותר, אפשר לראות פה במכינות הטכנולוגיות רק 19% בתשס"ג, כנ"ל לגבי מסלול טכנאים המסלול שהוא המסלול המרכזי אם אנחנו מבודדים את הנתונים האלה אנחנו מגיעים לכ34%- נשים בסך הכל במה"ט ושוב אין שום סיבה שזה לא יהיה 50% אבל זה הנתון נכון להיום.

שמעון דוד: הנתון הזה גם הוא נתון שקצת מטעה, אני העברתי טבלה שלא קשורה לנספח.

שמעון דוד: יש מגמות שהם מגמות מאד טכנולוגיות ששמה אנחנו כמעט שלא מוצאים נשים.

שמעון דוד: אני מניח שמה שכרגע אני אומר זה נכון לגבי הנדסאים ובמידה רבה זה נכון גם לגבי האקדמיה לגבי נשים שלא מגיעים למסלולים האלה, אני מתכוון למשל, אם אני לוקח מסלול כמו מכונות, אנחנו בקושי מוצאים שם 1% נשים.

שמעון דוד: לפחות אצלנו.

שמעון דוד: או אם אני לוקח מסלול כמו אלקטרוניקה שבאמת אין שום סיבה ששם לא יהיו נשים, אנחנו מדברים על רק כ6%- נשים במסלול הזה.

שמעון דוד: מצד שני מגמות כמו תעשיה וניהול, או מגמות כמו תוכנה, או מגמות אדריכלות וכו' שם יש אחוז גדול, ולפעמים אפילו אחוז הנשים הוא יותר גדול מס"ה אחוז הגברים.

שמעון דוד: ולכן הענין הזה של נשים במדע וטכנולוגיה השאלה היא איך מציגים את הנתונים האלה.

שמעון דוד: ולהערכתי אחד הדברים שאנחנו כן צריכים לעשות מאמץ במסגרת הועדה או במסגרות אחרות ולראות מה עושים שדווקא באותם תחומים שהם תחומים שמצטרפים עדיין כסטראוטיפ, כתפיסת עולם, כתחומים ששייכים לגברים ששמה יגיעו הנשים.

שמעון דוד: ופרויקט רקיע שהזכרנו אותו בדיונים קודמים זה באמת איזה שהיא דוגמה שמדובר על מגמות שבמגמות אלה כפי שאמרתי, כמעט ואין נשים ושמה במסגרת פרויקט רקיע נכנסו הנשים ויכול להיות שזה איזה שהוא פתח, איזה שהוא תחילה של מסלול שיכול להפיץ לשנות ולהביא יותר נשים, כי כבר מדברים על מאות נשים שכרגע למדו, במשך שלוש השנים שמחזור הזה קיים, מכונות, וזה דבר שבאמת לא היה קיים בכתות רק של נשים.

שמעון דוד: כנ"ל יש לנו לגבי נושא של חשמל, אנחנו שוב פותחים כבר מחזור רביעי של כתות רק חשמל לנשים במסגרת אותו פרויקט.

שמעון דוד: ואלה דברים שנראה לי שחשוב לעשות מאמץ לשנות.

שמעון דוד: דבר נוסף שיש לי פה בחומר שהעברתי, הנושא של נשים חד הוריות, שזה פרויקט חדש התעורר בעקבות עלית של ויקי כנפו וחברותיה לירושלים, ואז באמת הובטח שיעשה מאמץ לסייע לאותן נשים שיהיו מעונינות בכך, לצאת ללימודים, והפרויקט הזה הוא פרויקט שהתחיל אצלנו בארבע מכללות, מדובר למעשה בנשים שכפי, אם אתם מסכלים על הנתונים, מדובר בנשים לא צעירות ממוצע הגיל הוא למעלה מ35- לא אחרי צבא, גם אחד הנתונים המענינים בכל הסיפור הזה שהוא רובן הם לא ילידות הארץ, אנחנו רואים ממש ילידות הארץ רק 7% מכל אלה שכרגע לומדות, חלקן הם עולות חדשות מחבר העמים, או מדינות אחרות.

שמעון דוד: מבחינת ההשכלה אנחנו מדברים על ממוצע של למעלה מ12- שנות לימוד, סך הכל, לחלקן יש השכלה אבל ההשכלה או שהיא השכלה תיכונית ועקרונית היא לא מספיקה, או שהיא השכלה שהיא לא רלוונטית לצרכים של המשק, ובהחלט מתוך הפרויקט שכבר נמצא ועובד כשנה, אנחנו רואים על בנות, נשים, שגילו את עצמם למעשה מדובר בנשים שהרבה זמן לא עסקו בלימודים, עסקו יותר בנסיון לשרוד ולמצוא פרנסה, ופתאום הפרויקט הזה בהחלט, הוא פרויקט שמאפשר להם לנסות להכנס חזרה למסלול שיוכלו ללמוד את עתידם, אני מקווה שבאמת בסופו של דבר הפרויקט הזה ישיג את המטרה שלו.

שמעון דוד: הדבר הנוסף שבעמוד האחרון, מופיע פה, זה הנושא של נשים חרדיות שאני חושב שכאן זה נתון שהוא נתון מענין, כי אם עוסקים בחברה החרדית, אז כאן לאשה יש תפקיד מאד חשוב בסיוע לפרנסת המשפחה, לפחות כמו מבחינת תפיסת עולם, ועד אותו משבר יותר ויותר נשים פנו למסלולים האלה, כיום עם המשבר שיש לנו, לפחות אצלנו במה"ט, בתחום של התוכנה אחוז הנשים שכרגע נמצאות ולומדות את המסלול הזה, ירד, אני מקווה שאנחנו נחזור חזרה למה שהיה בעבר.

שמעון דוד: הדבר האחרון, הנתונים הם קצת יותר ישנים, נשים בנות מיעוטים, וכאן מדברים על איזה שהיא השוואה בין הנשים בנות המיעוטים לבין נשים יהודיות.

שמעון דוד: אנחנו בחלק מהמסלולים לא מוצאים הבדלים כמו שלא מצאנו הבדלים גדולים בתוכנה, באלקטרוניקה באדריכלות, אלה מסלולים שלא נמצאו הבדלים בין נשים יהודיות לבין נשים לא יהודיות.

שמעון דוד: מצד שני כן נמצאו הבדלים ואפשר להבין את זה, הבדל למשל בתעשיה וניהול שזה מסלול שבו שליטה בשפה היא משמעותית ולכן מצאנו שיש פער יחסית גדול, מצד שני פער הפוך לכיוון ההפוך מצאנו במגמה של בניה ששם הרבה יותר בנות מיעוטים מאשר נשים יהודיות שפונות למסלול הזה ואפילו במגמות של כימיה, ביוטכנולוגיה, הנדסת הסביבה מצאנו שיש הרבה נשים בנות מיעוטים מאשר נשים יהודיות במסלולים האלה.

שמעון דוד: שוב, הנתונים האלה לא התיחסתי או לא טיפלתי עדיין בנתונים של השנתיים שלוש האחרונות, אלה נתונים מתש"ס, אבל אני מניח שאין שינוי קיצוני בין הנתונים האלה לבין מה שכרגע קיים.

שמעון דוד: אלה פחות או יותר הדברים המרכזיים, אולי בהמשך נקיים דיון על הדברים שאמרתי.

ד"ר חנה ויניק: נושא נוסף שלא מטופל כאן ואנחנו נחשפנו אליו בשנים האחרונות בעקבות פעילות משרד החינוך, הטריגר היה שיגורה של מעבורת בהשתתפות אסטרונאוט ישראלי וכו', ואני לא אחזור על כל הפרויקטים שדווחו באמצעי התקשורת, אבל ראינו כאן איזה שהיא מגמה מאד מעניינת, שבאותם בתי הספר שהשתתפו בפעילויות האלה, כתות שלמות, בבתי הספר האלה דווח על כתות שלמות שבחרו פיזיקה ברמה של 5 יחידות, ובעיקר בנות.

ד"ר חנה ויניק: זאת אומרת אם אני מסכמת את דיווחיהם של המנהלים, אז בהחלט באותם בתי ספר יש עליה באחוז התלמידים בכלל, שבחרו פיזיקה, ובמיוחד הבנות.

ד"ר חנה ויניק: כדי לבדוק אם זה היה משהו מקרי תלוי בבית ספר מסוים, או קבוצת בתי ספר, בדקתי עם יו"ר ועדת המקצוע לפיזיקה בחטיבה העליונה פרופ' בת שבע אילון, והיא דיווחה לי שאחוז הבנות בלימודי הפיזיקה שבוחרות 5 יחידות, עלה מקרוב ל20-25%- בשנים קודמות והיום הוא עומד על קרוב לשליש.

ד"ר חנה ויניק: ניסינו להבין מה קורה פה, אז מעבר לענין ומעבר אולי לכך שלאישה אולי קל יותר להזדהות עם להיות אסטרונאוטית מאשר הנדסת מכונות, אני לא יודעת אולי אבל מעבר לזה בהחלט מגיעים לידי איזה שהיא הבנה שמשהו בדרכי הלמידה בכתה בהחלט משפיע.

ד"ר חנה ויניק: אנחנו בהחלט שמנו לב שהבנות הם פחות אסרטיביות לא עברו תקופת תחרות בתוך קבוצה אבל, הם רצו להצליח זה היה די אינדבידולי כל אחד עם הציון שלו השוואה כמה קיבלת וכמה קיבלת, וגם הבנים, אפילו הבנים הם יותר, כשבנות הולכות ל-5 יחידות פיזיקה, היום זה שליש, אבל כשבנות הולכות ל5- יחידות זאת אומרת, זה כמו במתמטיקה, הבעיה היא בלהביא אותם לקבוצת הלימוד, כשהם באים לידי מבחן המציאות אז ההשגים שלהם אפילו,

חנה וינק: ושוב אני מסכמת, שאם היו שואלים על מה כדאי היום להטיל את מרכז הכובד בלעודד בנות בגילאים הצעירים, זה לעבוד על דרכי הוראה, לא להפריד.

אמנון צ'רניקה: הלימודים מתקיימים במסגרת העתודה הטכנולוגית של צה"ל, ועל פי צרכי כמות הטכנאים שצה"ל דורש מדי שנה עבור המערך הטכני שלו על דרך הגידול של מספר המובטלים.

אמנון צ'רניקה: מספר הבנות במגמות הטכניות הוא מאד זעיר, זה בנות בודדות, אין כמעט בנות במגמות הטכניות שצה"ל מאפשר במסגרת העתודה הטכנולוגית, והיא חשמל ואלקטרוניקה ומכונות,

אמנון צ'רניקה: טק, מפני שאם, בוודאי, כל האנשים שפנו לקורסי הסבה אנחנו קיימנו שלושה מסלולים לאנשים שנפלטו למעשה מהי-טק.

אמנון צ'רניקה: אבל אם אתה משווה התפלגות הנשים והגברים בתוך האוכלוסייה כ-50% 50%.

אמנון צ'רניקה: אבל רוב הגברים לא נשארו בהוראה.

אמנון צ'רניקה: זאת אומרת שההשמה בקרב הגברים היתה הרבה יותר נמוכה, הם חזרו בחזרה, מצאו את מקומם בחזרה בהי-טק אחרי הפסקה של שנה או שנתיים בהוראה, בתקופת הקורס הם קיבלו, אז לפי החוקים הישנים, דמי אבטלה, והם מצאו את מקומם חזרה, לעומת זאת הנשים לא רק שלא חפשו, אלא הם רצו להשאר בהוראה.

אמנון צ'רניקה: שמעון דוד לאיזה מקצועות הוראה היתה השמה?

ארזה צ'רצ'מן: כאן זה נתונים לגבי הסטודנטים בתואר ראשון המצטיינים, ופה אתם רואים כמו במתמטיקה בבגרות וכדומה, שהנשים הן מצטיינות יותר מהגברים.

ארזה צ'רצ'מן: יש עוד נקודה, שהרי כשהם מסיימות, יש מספרים גבוהים מאד של בנות שלמדו מתמטיקה מדעים פיזיקליים וכדומה, ואיפה הן?

ארזה צ'רצ'מן: לא יודעת, לא רואה את כולן בטכניון.

ארזה צ'רצ'מן: אנחנו כיוון שתיכון הוא רחוק מאוניברסיטה אנחנו במועצה לקידום נשים במדע וטכנולוגיה שמענו הרצאה מה הצבא עושה ביחס לזה.

ארזה צ'רצ'מן: יש לי בסוף החודש פגישה עם היועצת לרמטכ"ל למעמד האשה, ועם הממונה על המערך הטכנולוגי לראות באיזה אופן אנחנו יכולים להשיג מגע עם החילות שהן במערך הטכנולוגי ולשכנע אותן שהן יכולות לבוא לטכניון להנות מהלימודים שם.

ארזה צ'רצ'מן: אז נראה מה אפשר לעשות עם הצבא כדי לקרב את הפעולה לזמן שהן באמת מחליטות מה לעשות בהמשך.

חנה וינק: אז גומרים את הדוקטורט ומנסות ללמד באיזה שהוא מקום,