ועדת הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 231, 2005-03-30 13:30

גדעון סער: יושב-ראש ועדת הכנסת, מאחר שיש לו נגיעה לנושא הנדון, נהג באופן ראוי וביקש ממני למלא את מקומו בישיבה.

גדעון סער: מה שקרה זה שיושב-ראש הכנסת, הבוקר, לנוכח התנגדות של סיעות באופוזיציה להעלות בכלל את הנושא היום, לא רצה לשים את זה על סדר-היום.

גדעון סער: מאחר שכל הסיעות הודיעו, ללא קשר לעמדתן לגוף העניין, שאין להן בעיה שהנושא יעלה היום, הוא החליט להעלות את זה על סדר-היום ולשבץ את זה בסוף סדר-היום, דהיינו אחרי שלושת החוקים שעולים היום בקריאה הראשונה.

גדעון סער: מה שאנחנו נדרשים לעשות זה לאשר מסגרת לדיון.

גדעון סער: היתה לי שיחה קצרצרה עם יושב-ראש סיעת שינוי, ונדברנו שהמתכונת הנכונה היא מתכונת של דיון סיעתי בקבועי זמן שנקבע אותם.

צבי הנדל: מתי זה אמור להתחיל?

גדעון סער: תלוי כמה ידברו בקריאות הראשונות.

גדעון סער: אם ידברו הרבה בקריאות הראשונות - - -

צבי הנדל: אני מעריך שכל קריאה ראשונה תהיה כחצי שעה.

גדעון סער: אם מה שאתה אומר זה נכון, אני מעריך שהדיון יתחיל בשלוש וחצי-ארבע.

חיים אורון: אני חושב שצריך לאפשר דיון אישי.

חיים אורון: היה מקובל שהנושא מתנהל כדיון אישי, הוא באופיו דיון אישי.

חיים אורון: אנחנו יודעים שחלק מהסיעות לא אחידות בעמדתן בנושא הזה.

חיים אורון: אבל אני חושב שראוי לתת לכל חבר כנסת להתבטא, אם הוא רוצה כמובן, ולהביע דעתו על מהלך שנראה מאוד מרשים במיוחד, כאשר רק התקציב של אתמול השתווה לו באיכויותיו.

גדעון סער: האם יש דעות נוספות?

צבי הנדל: אני מצטרף לדבריו של חבר הכנסת אורון.

רשף חן: אני חושב שאם ניתן לכל חבר כנסת שלוש דקות, ואם ידברו 120, זה יוצא שש שעות.

יולי יואל אדלשטיין: שרים לא ידברו, ומי שמעוניין בקיצור הדיון, למשל מפלגת העבודה לצורך העניין, יכולים לא לדבר.

איתן כבל: אני קורבן?

יולי יואל אדלשטיין: סליחה, לא ראיתי שאתה פה.

רשף חן: התוצאה של מה שאתה מציע זה בעצם פגיעה בסיעות הקטנות לטובת הסיעות הגדולות, שיוכלו לדבר יותר.

רשף חן: איפה שאני נמצא זה לא נורא.

רשף חן: אני חושב שאפשר לקבוע מסגרת דיון יותר רחבה מהמתכונת המאוד מזורזת שאנחנו עושים לפעמים - לשמור לפחות על עשר דקות לכל סיעה כקבוע בתקנון.

גדעון סער: זה ייצא יותר זמן, כי יש לך שלוש-עשרה סיעות.

גדעון סער: ברגע שסיעה כמו סיעת רע"ם תתחיל מעשר דקות צפונה - - -

מיכאל רצון: תיתן לסיעת הליכוד אותו זמן שאתה נותן לסיעת רע"ם?

מיכאל רצון: אנחנו שלוש-עשרה מפלגות רק בתוך הליכוד...

רשף חן: מול הטיעון הזה קשה לי לעמוד.

גדעון סער: אני רוצה להסב את תשומת לבכם לשתי נקודות: מה שהיה מקובל בדיונים קודמים שקיימנו כאן, כאשר אני זוכר למשל שמונו השרים לבני, שטרית ועזרא לתפקידיהם - בדרך כלל היינו עושים דיון סיעתי.

גדעון סער: אני רוצה להפנות את תשומת לבם של החברים למועד פתיחת משחק הכדורגל בין נבחרות ישראל וצרפת.

רוני בריזון: זה טיעון מסוכן, כי לראות את זה במזנון זה מאוד מרשים.

גדעון סער: אני מפנה את תשומת לבכם להשלכות שיכולות להיות לכל החלטה שלנו על, מצד אחד, יכולתנו לשמוע את הדוברים, ומצד שני, לראות את השחקנים.

ענבל גבריאלי: כל אחד וסדרי העדיפויות שלו.

גדעון סער: אני לא חושב שיש הבדל קיצוני בזמן, יש אולי הבדל מסוים בזמן, אני הייתי הולך על דיון סיעתי, אבל נשמע את החברים.

צבי הנדל: לכאורה, גם ג'ומס וגם אני מרעים את מצבנו מול המפלגות הגדולות בהצעה שלנו, כי אתה מקבל עשר דקות וגם אני עשר דקות, ואני קטן ואתה גדול.

חיים אורון: בדיון סיעתי הוא מקבל עשרים דקות, או שלושים דקות.

צבי הנדל: בדיון אישי אפשר לעשות משחק בדקות - הגדולות יקבלו שלוש דקות, והקטנות יקבלו ארבע דקות, שלא יהיו פערים אדירים.

גדעון סער: בדיון אישי אתה מגיע ל-3 כפול 120 בתור התחלה.

צבי הנדל: אין 120.

גדעון סער: אתה מתחיל מ-6 נטו, שברוטו יוצא בערך כפול.

גדעון סער: זאת אומרת, אתה מדבר על קבועי זמן מאוד מאוד גדולים, לתוך הלילה.

צבי הנדל: אני מעריך שהברוטו הוא באמת עשר שעות בערך.

גדעון סער: אני לא יודע אם אתה מעריך שזה עוזר או לא עוזר למטרה שלך.

גדעון סער: יכול להיות שאתה נוקט עמדה עניינית ללא קשר לתוצאה.

צבי הנדל: מאחר שבמקרה דיברתי עם שכני למסדרון ממפלגת העבודה, שדעתו הפוכה מדעת סיעתו, ויש עוד כאלה, זאת אומרת, זה לא כל כך צודק שלא יבואו לידי ביטוי.

צבי הנדל: אני חושב שזה מהלך שאני רוצה שיוכלו לדבר.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אני מציע לכולנו, גם לאור ההערה שלך החשובה לגבי אירועים מיוחדים במהלך הערב היום, לשקול אמיתית עכשיו ולהבין שיש סבירות גבוהה שדיון אישי יהיה יותר קצר מדיון סיעתי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מבין את החישוב שלך של 120 וברוטו, מי כמוני יודע שנטו וברוטו במושגים של דיבורים בכנסת זה דברים שונים, אבל יחד עם זאת, סביר מאוד להניח שרוב מכריע של שרים וסגני שרים לא ידברו בדיון אישי.

גדעון סער: גם אם חצי לא מדברים, יהיו לך 60.

גדעון סער: 60 כפול 3 זה 180 ברוטו, אבל זה בערך כפול שתיים.

חיים אורון: תעשה דיון סיעתי של שעתיים, זה גם כמה שעות.

יולי יואל אדלשטיין: משום מה בתוצאות ההצבעה לא נראה לי שיהיה שינוי קיצוני בין ארבע לשש בערב, אבל בואו נעשה חישוב.

יולי יואל אדלשטיין: הסיעות הקטנות כבר אמרו את עמדתן, כך לפחות שמעתי, הן דורשות עשר דקות.

גדעון סער: הייתי הולך למתכונת של חמש דקות לסיעה, עשר דקות לסיעת העבודה, עשרים דקות לסיעת הליכוד, לדוגמה.

גדעון סער: זו המתכונת שבדרך כלל הולכים בה.

איתן כבל: אפשר לעשות דיון סיעתי בהסכמה מקוצץ, אם רוצים.

יולי יואל אדלשטיין: אם זה חמש דקות, אין ספק שזה יותר קצר.

יולי יואל אדלשטיין: השאלה אם הקטנים מסכימים.

צבי הנדל: דיון סיעתי חמש דקות, זה בלתי אפשרי.

צבי הנדל: מינימום עשר דקות.

גדעון סער: אם אלך לדיון סיעתי של עשר דקות לסיעה, ולסיעת הליכוד עשרים דקות, זה בסדר?

גדעון סער: לכל סיעה יכולים להיות שני דוברים שיכולים לדבר מספיק זמן, ואם לא - יכולים להיות שלושה דוברים.

יולי יואל אדלשטיין: תקבע שלא מפצלים מעבר לזמן מסוים.

איתן כבל: עשר דקות, ושלא יעלה על שלושה דוברים.

גדעון סער: לא כולל את הליכוד שיש לו עשרים דקות.

גדעון סער: אני לא מפצל מעבר לשלוש דקות.

גדעון סער: אני מציע את ההצעה הבאה: יתקיים דיון סיעתי.

גדעון סער: כל סיעה תקבל עשר דקות.

גדעון סער: היא תוכל לפצל את יחידת הזמן שלרשותה ובלבד שלא יהיה דובר שידבר פחות משלוש דקות.

גדעון סער: לסיעת הליכוד יהיו עשרים דקות.

ענבל גבריאלי: מכסימום שישה דוברים לליכוד, ולכל היתר מכסימום שלושה דוברים.

חיים אורון: בשביל לשמוע את מפלגת העבודה אני רוצה לתת להם חמש-עשרה דקות.

גדעון סער: אני לא מציע שתייצג את היושב-ראש שנמצא פה.

איתן כבל: אני אסתפק לומר את דעתי בשלוש דקות.

גדעון סער: אני מעמיד את ההצעה להצבעה.

גדעון סער: הצבעה בעד הצעת היו"ר לקיים דיון סיעתי: 20 דקות לליכוד ו-10 דקות לכל סיעה - 8 נגד - 1 ההצעה נתקבלה.

גדעון סער: בתמיכה של 8 ובהתנגדות של 1, נתקבלה ההחלטה כי יתקיים דיון סיעתי בהודעת הממשלה.

גדעון סער: מסגרת הדיון תהיה כדלקמן: סיעת הליכוד - 20 דקות; לכל יתר הסיעות - 10 דקות לסיעה;