ועדת הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 226, 2005-03-23 10:00

רוני בר-און: בוקר טוב.

רוני בר-און: במסגרת שונות יש בקשה של חבר הכנסת גורלובסקי לפטור אותו מחובת הנחה מוקדמת על שולחן הכנסת לקריאה שנייה ושלישית של הצעת חוק, שתיקון טכני קטן שלה יעבור בתוך חצי שעה בוועדת הפנים.

רוני בר-און: העניין עבר, ושכחו שם עוד נושא טכני אבל אי אפשר לסדר את זה במסגרת של הייעוץ המשפטי אלא צריך לכנס את הוועדה גם להצביע על כך.

רוני בר-און: אני מבקש לתת פטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: מי בעד פטור מחובת הנחה?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הבקשה להקדמת הדיון בהצעת חוק התכנון והבניה (תיקון – רישוי באמצעות מורשה להיתר), נספח כ/64א', לפני הקריאה השנייה והשלישית, נתקבלה.

רוני בר-און: פה אחד, נתנו פטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: פניית יושב-ראש ועדת הכספים בדבר טענת חריגה מגדר נושא הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2004, הנדונה בוועדת הכספים

רוני בר-און: חבר הכנסת סער, האם אתה רוצה להתחיל בקביעת סדרי דיון?

רוני בר-און: גדעון סער: אני לא ערוך, אפילו לא ראיתי את ההצעה לקביעת סדרי דיון.

רוני בר-און: אני מוכן לדון בכך.

רוני בר-און: נסים דהן: אני מבקש לדון בנושא שלי.

רוני בר-און: לגבי סדרי הדיון, עוד אין לנו תמונת מצב ברורה לגבי המוכנות של חוק התקציב וחוק ההסדרים ביתר הוועדות, לבד מוועדת הכספים – וזאת הזדמנות נאותה להודות לוועדת הכספים, גם לאלה שהצביעו בעד וגם לאלה שהצביעו נגד, על כך שהיא לפחות סיימה את מלאכתה, למעט עניין "נושא חדש" אתמול קצת אחרי השעה 1:00 בלילה.

רוני בר-און: יש עדיין ועדות שמתנהלות לקראת מצב שבו נוכל להגיד שסיימנו את הדיון בוועדות ונוכל להתכנס לקביעת סדרי דיון.

רוני בר-און: אנחנו עוסקים איפוא בפניית יושב-ראש ועדת הכספים בדבר חריגה מגדר הנושא בהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2004.

רוני בר-און: פנה אלי הבוקר, למעשה באשמורת הבוקר הראשונה, חבר הכנסת יעקב ליצמן.

רוני בר-און: מבקש חבר הכנסת ליצמן מוועדת הכנסת לדון בטענת חריגה מגדר נושא בעניין הצעת חוק המדיניות הכלכלית (תיקוני חקיקה) – פרק ב': ביטוח לאומי, סעיף 2(3) – ליקויי שמיעה.

רוני בר-און: חבר הכנסת נסים דהן העלה טענת "נושא חדש" לנושא שבנדון.

רוני בר-און: אנחנו מתבקשים לדון.

רוני בר-און: בבקשה, חבר הכנסת דהן.

רוני בר-און: נסים דהן: לשם הדיוק, אני רוצה לקבוע טענת "נושא חדש" יחד עם חבר הכנסת חיים אורון.

רוני בר-און: העלינו זאת בוועדה, ואני הייתי מבקש מחבר הכנסת אורון לפתוח.

רוני בר-און: מישהו יציג את זה, ואם המצטרף או המוביל ירצה להוסיף משפט – אתן רק משפט אחד.

רוני בר-און: אי אפשר לטעון את אותו עניין פעמיים.

רוני בר-און: נסים דהן: אדוני היושב-ראש, אני מקווה שלא יהיו טענות כפולות, בוודאי שלא נחזור על עצמנו, אבל כדי שנוכל לפחות לנסות לשכנע, תרשה לנו למצות את הטיעונים שלנו.

רוני בר-און: אני בטוח שהכנסת לא עובדת אצל הממשלה, ודאי לא יושב-ראש ועדת הכנסת.

רוני בר-און: חברי חברי הכנסת, כולנו יודעים שכדי שממשלה תגיש חוק הסדרים, החוק עובר תהליך מסוים.

רוני בר-און: השלב הראשון הוא שהממשלה דנה בחוק ההסדרים - מקבלת אותו, דוחה אותו, מוסיפה לו סעיפים.

רוני בר-און: חוק ההסדרים שמונח לפנינו ועבר קריאה ראשונה זה לא חוק ההסדרים שניסו לאשר אתמול בלילה.

רוני בר-און: חלק מן הסעיפים – הממשלה לא דנה בהם.

רוני בר-און: אני לא רוצה להיכנס לכל אותם סעיפים שהממשלה לא דנה בהם והוספו, כי יש זכות על פי התקנון לחברי הכנסת בהסתייגויות להוסיף סעיפים.

רוני בר-און: הממשלה לא יכולה להוסיף סעיפים לחוק ההסדרים ככה סתם באמצע הלילה במחטף בחוק הביטוח הלאומי, ובמיוחד כשהיא באה להרע ולפגוע בזכותם של המוגבלים עד היום.

רוני בר-און: הנושא שאני רוצה להזכיר הוא כבדי שמיעה שנחשפו לרעש במסגרת עבודתם ונפגעו בשמיעתם.

רוני בר-און: אפשר לקרוא לזה בעגה המקצועית טנטון – זה אותו זמזום ששומעים באוזניים אנשים שנחשפים שעות רבות לרעש.

רוני בר-און: ב- נו"ן, מלשון טון.

רוני בר-און: נסים דהן: טנטון – זה קורה הרבה לצערי הרב, מניסיוני כשר בריאות, לאנשים שנחשפים לרעש חד-פעמי וחזק כמו בפיגועים.

רוני בר-און: לרוב, אם הפגיעה לא קשה – לאחר מספר חודשים זה עובר, אבל בתקופת המחלה או בתקופת הסבל, זה נורא ואיום, אנשים סובלים, לא מסוגלים לעבוד, לא מסוגלים לתפקד, ויש פעמים שנפגעים בצורה קבועה בלתי הפיכה, ואנשים מוכרים כנכים.

רוני בר-און: עד היום, הביטוח הלאומי בא לקראת אותם אנשים.

רוני בר-און: כיוון שכל הנושא הזה הוא נושא חדש יחסית בעולם, הביטוח הלאומי בא לקראת אותם אנשים עם מוגבלויות של טנטון וכבדי שמיעה ואיפשר להם לשקם את חייהם בצורה סבירה.

רוני בר-און: כנראה שמחוסר תקציב, הראשונים שייפגעו לצערי הרב אלה אותם אנשים שעד היום הביטוח הלאומי מימן להם את האפשרות להשתלב בחזרה בחיים, ועכשיו מקשה בקריטריונים שלא עמדו לא בפני הממשלה, לא נערך עליהם דיון בכובד ראש בוועדת הכספים.

רוני בר-און: לראשונה הביאו את זה אתמול בלילה, רבע שעה לפני ההצבעה.

רוני בר-און: זה נושא שכלל לא דובר עליו, לא נדון, לא פותח, לא שמענו מומחים, ורוצים להחמיר את הקריטריונים כדי לפסול ולפגוע בזכותם של אנשים.

רוני בר-און: אני חושב שזה "נושא חדש".

רוני בר-און: אני לא רוצה לומר שהנושא לא נכון, אבל נפצל אותו, נדון עליו בכובד ראש - יש מקום לפגוע בזכאותם של אזרחים, אין מקום, ורק אחר כך נחליט.

רוני בר-און: ככה במחטף להעביר כזה נושא?

רוני בר-און: חיים אורון: אני מבקש להוסיף בנקודה אחת.

רוני בר-און: הצעת החוק המקורית – תכליתה היתה לחסוך כ-260 מיליון שקלים בביטוח הלאומי בדרך של הרעת תנאים לנפגעי תאונות עבודה.

רוני בר-און: בתוך המשאים ומתנים – עם חברי הקואליציה בעיקר – יצרו מנגנון אחר של חיסכון בכסף, או פגיעה בנכים, והמנגנון האחר הזה הכניס לתוך הסיפור את נושא הטנטון – שם שלא הכרתי אותו עד אז, זה היה בערך ב- 12:00 בלילה.

רוני בר-און: הוא לא נדון, הוא לא נבחן.

רוני בר-און: הוא הופך עכשיו קבוצה גדולה מאוד של נפגעים – שיכול מאוד להיות שלא כולם זכאים, אני אומר את זה מראש- אבל אי אפשר לעשות זאת דרך חקיקה כזאת, שהיא נוגעת לאנשים חיים, במין מחטף, כדי להחליף פתרון אחר ועל-ידי כך להגיע להסכמה בקואליציה שהסעיף יעבור.

רוני בר-און: הבקשה שלנו היתה שתעצרו את זה.

רוני בר-און: לא קרה שום דבר.

רוני בר-און: הוועדה תדון.

רוני בר-און: נסים דהן: אני חושב שזה גם לא חוקתי.

רוני בר-און: חיים אורון: אני מקווה שוועדת העבודה והרווחה תדון, ולא נחליט על נושא שלא נדון בוועדה – לא קודם, וגם הדיון בלילה לא היה דיון.

רוני בר-און: חבר הכנסת אורלב, רק אם יש לך באמת מה להוסיף, ולא לחזור על הדברים.

רוני בר-און: זבולון אורלב: כשר הרווחה, הייתי ממונה על הביטוח הלאומי.

רוני בר-און: החוק הזה הוא חוק נכון לדעתו של הביטוח הלאומי והיו הרבה יוזמות בתוך הביטוח הלאומי לחוקק אותו, אבל אף-על-פי שהוא נכון, הוא מחייב דיון, הוא לא יכול להתקבל בחטף.

רוני בר-און: לכן בזמנו, אנחנו התנגדנו להכניס אותו בחוק ההסדרים, והוא לא נכנס בחוק ההסדרים.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: תשובת יושב-ראש ועדת כספים.

רוני בר-און: יעקב ליצמן: קודם כל, דיון מלא לא היה, אבל הנושא עלה על השולחן גם בוועדה לפני אתמול בלילה.

רוני בר-און: בנושא הזה לכל הדעות יש בעיה, יש הרבה רמאויות.

רוני בר-און: זבולון אורלב: לא רמאויות, קשה לבדוק את זה.

רוני בר-און: יעקב ליצמן: כולם הסכימו – כולל הביטוח הלאומי – שזה צודק ונכון.

רוני בר-און: לכן, זה לא נכון להגיד שזה עלה פעם ראשונה בדיון בלילה.

רוני בר-און: בעניין אחד צודק חבר הכנסת דהן – שעל כל נושא אפשר לטעון שזה "נושא חדש".

רוני בר-און: נסים דהן: אדוני היושב-ראש, אני לא טענתי את זה.

רוני בר-און: יעקב ליצמן: אני אומר לכם בוקר טוב אחרי לילה ארוך, ובזה סיימתי את הנושא.

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: עוד מישהו רוצה לטעון כנגד העובדה שזה "נושא חדש"?

רוני בר-און: גב' אנדורן, המשנה לממונה על אגף התקציבים.

רוני בר-און: יעל אנדורן: הנקודה היחידה שראויה להישמע בוועדה, שההצעה הזאת לטנטון באה כאלטרנטיבה להפחתה גבוהה יותר שהיתה על סדר-היום בהצעת החוק המקורית, קרי העלאת הרף ל- 15%.

רוני בר-און: הסיבה שהטנטון הופיע – היות שזה סוג נכות ספציפי, שגם המוסד לביטוח לאומי מסכים שיש איתו בעיה, ולכן זה עדיף על פני העלאת הרף לכלל האוכלוסייה, שכך כל הלקויות היו יוצאות.

רוני בר-און: יולי אדלשטיין: ייעוץ משפטי לא כדאי לשמוע בנושא?

רוני בר-און: שאלתי את היועצת המשפטית, אין לה מה להוסיף על הדיון.

רוני בר-און: מי בעד להכיר בעניין הזה כ"נושא חדש", ירים את ידו.

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – 5 נגד – 9 נמנעים – 2 ההצעה להכיר בפרק ב': ביטוח לאומי, סעיף 2(3) – ליקויי שמיעה, כחריגה מגדר הנושא בהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2004, לא נתקבלה.

רוני בר-און: 5 בעד, 9 נגד, 2 נמנעים.

רוני בר-און: לא הוכר כ"נושא חדש".

חיים אורון: אני מציע לשלוח את כל חברי הוועדה לטנטון, כי יכול להיות שזאת הסיבה שלא שינו את דעתם.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: סדרי הדיון בהצעת חוק התקציב לשנת 2005 והצעות החוק הנלוות –

רוני בר-און: אני מתכוון להציע החלטה של ועדת הכנסת לגבי סדרי דיון בהצעת חוק התקציב לשנת 2005 וחוק ההסדרים, בדיוק במתכונת שבה עשינו בכל שלוש הישיבות שהיו לגבי התוכנית הכלכלית מאי 2003, פאזה ראשונה; תקציב 2004; ונדמה לי לקראת הקריאה הראשונה תוכנית כלכלית אחרת.

זבולון אורלב: אם היה מדובר בהצעת תקציב רגילה – כמו הדוגמאות שאתה ציינת – קרוב לוודאי שהייתי תומך בדעתך, כלומר באה תוכנית כלכלית לגופה של תוכנית, באה הצעת תקציב לגופה של ההצעה – אין שוני בין תקציב 2005 לתקציב 2004, ואז אומרים: הצעות דומות, נעשה מתכונת דומה, אני חושב שזה טיעון הגיוני מאוד והייתי מצטרף אליו.

רוני בר-און: מה זה שייך לסדרי הדיון?

קריאה: יש משאל-עם.

רוני בר-און: אם יהיה משאל-עם, הוא ייכנס בגדר העניין הזה.

זבולון אורלב: לכן, אי אפשר לבוא ולהגיד שאת המתכונת של 2004 נעשה ב- 2005 כי הסיטואציה שונה לחלוטין.

רוני בר-און: לגבי סדרי הדיון.

זבולון אורלב: אני מדבר על סדרי הדיון.

רוני בר-און: לגבי מהות אתה צודק – אולי.

זבולון אורלב: זה לא סוד שסביב תוכנית ההתנתקות יש מתח גדול, יש רגישות מאוד מאוד גבוהה, וכולנו שומעים ורואים מה שקורה ומתרחש.

רוני בר-און: עוד לא שמעת את המתכונת.

רוני בר-און: נותנים לדבר כמה שרוצים.

זבולון אורלב: אני רוצה להציע את מתכונת סעיף 126.

רוני בר-און: שאומר מה?

זבולון אורלב: 126 אומר מה קורה כשממשלה מביאה הצעת חוק בקריאה שנייה ושלישית – יש חמש דקות לכל הסתייגות.

גדעון סער: נו, באמת.

גדעון סער: ..

זבולון אורלב: לכן אני אומר כך.

זבולון אורלב: אם יש מצב שבו צריכים לאפשר – הכנסת יכולה למלא תפקיד חשוב מאוד.

רוני בר-און: אני אביא את הפרוטוקול של ישיבת ועדת הכנסת מהדיונים בתוכנית הכלכלית מאי 2003 ותקציב 2004 – שהיית בקואליציה – ואני אספר לך שבדיוק את אותם דברים אמרו אלה שהיו אז באופוזיציה.

זבולון אורלב: יכול להיות.

רוני בר-און: כמה זה קריטי וזה אכזרי.

רוני בר-און: אתה רוצה לשאול את חבר הכנסת פרוש?

רוני בר-און: מילה במילה הוא אמר את כל מה שאתה אמרת.

מאיר פרוש: אני אגיד את זה גם עכשיו.

זבולון אורלב: אדוני, כל אחד יודע שהסיטואציה היא סיטואציה סבוכה, וכמי שחרד ודואג שלא יהיה מתח בעם - - -

רוני בר-און: מאה אחוז, לא אני ולא אף אחד יתן פה לדבר בלי סוף כדי לא להביא את התקציב לפני 31 במרס.

רוני בר-און: אלה מלחמות בתחנת רוח.

זבולון אורלב: למה זה לא יביא?

רוני בר-און: כי זה לא יביא.

רוני בר-און: על כל הסתייגות חמש דקות – לא נגיע ל-31 במאי.

זבולון אורלב: מישהו עשה את החשבון?

רוני בר-און: אני עשיתי את החשבון.

חיים אורון: מרצ לבד תדבר עד פסח.

רוני בר-און: זבולון, הבנתי.

זבולון אורלב: אתה רוצה גם לסתום לי את הפה פה?

רוני בר-און: לא, אבל אני רוצה לקצר את זכות הדיבור שלך גם פה כי אני לא הולך לפתוח פה דיון של שעות.

זבולון אורלב: לא שעות, מדובר בעניינים מאוד רציניים.

זבולון אורלב: יכול להיות ש"יחד" לא אוהבת את התקציב, אבל היא שמחה שהתקציב עובר – כי זה כרוך בהתנתקות – יכול להיות שהיא תורה לחבריה לא לדבר ב- 1,500 הסתייגויות.

זבולון אורלב: אתה לא יכול לקחת סתם את כל ההסתייגויות ולהגיד: זה לא יגיע להצבעה ביום חמישי בלילה.

זבולון אורלב: אני אומר – אל תלכו פה פוליטית, אל תסתמו פיות, אל תתנו לכנסת להיות זרוע ארוכה של הוספת מתח מיותר בעם.

זבולון אורלב: תעשו חשבון מדויק, תראו כמה הסתייגויות יש למפד"ל, כמה הסתייגויות יש לאיחוד הלאומי, כמה הסתייגויות יש לאלה שרוצים לנצל אותן, תשאלו, תעשו עבודה, ואל תחפשו קיצור דרך על חשבון מתח בעם.

צבי הנדל: הסוגיה הזאת שזה הגיע ל-31 במרס לא כל שנה קורית.

צבי הנדל: היא הגיעה ל-31 במרס בגלל מבוכה ומבולקה בדיוק בנושאים שחבר הכנסת זבולון אורלב דיבר עליהם, וגם במפלגת השלטון יש בעניין הזה מתח לא קטן.

צבי הנדל: אני מקבל את דברי זבולון.

צבי הנדל: אני מניח שמאחר שיש כוחות מספיקים בכנסת שרוצים שהתקציב יעבור – חלק גדול מהם יוותר על רשות הדיבור.

צבי הנדל: אני רוצה את ההזדמנות שחברי ידברו כמה שצריך לדבר.

רוני בר-און: חלוקת רשות הדיבור שאני עומד להציע היא 60 אחוז לאופוזיציה, ו- 40 אחוז לקואליציה.

זבולון אורלב: למה לך לסטות מסעיף 126?

זבולון אורלב: אין סיבה.

רוני בר-און: ככה אנחנו עושים את זה כל הזמן – מאז שאני יושב פה – וכך אני אציע לעשות עכשיו.

רשף חן: נדמה לי שהדיון צריך להתחיל לפני ה-31 במרס, ואז הוא יכול להימשך.

קריאות: לא.

צבי הנדל: אני חושב הוא צודק.

רוני בר-און: אין דבר כזה, אתם טועים.

רוני בר-און: ב"גונג" של 31 במרס בשעה 24:00 אין ממשלה – הולכים לבחירות.

צבי הנדל: הלוואי.

רוני בר-און: גם אם זה באמצע הצבעה.

רוני בר-און: גם אם היושב-ראש עוד לא הספיק למנות את הקולות.

רוני בר-און: זאת התוצאה.

אברהם פורז: לדעתי, אתה לא צודק אבל לא חשוב.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: אני לא מנהל על כך ויכוח.

רוני בר-און: זאת ביצה שעוד לא נולדה.

רוני בר-און: כשיהיה ויכוח על זה- אני אתווכח איתך, ונראה מי צודק.

חיים אורון: תוך כדי כך שחבר הכנסת אורלב דיבר, אני ספרתי את ההסתייגויות שלנו.

חיים אורון: ההסתייגויות שלנו הן 600 שעות דיבור.

זבולון אורלב: תוותר עליהן.

חיים אורון: כבר ויתרתי, אבל זה כבר לא סעיף 127.

רוני בר-און: הרי כולם יודעים מראש מה כל אחד יגיד, ולמרות זאת מנהלים את הדיון, אז לפחות נתקדם בו.

חיים אורון: המשחק פה מאוד ברור.

חיים אורון: זאת אגב אחת הסיבות שכתבנו את ההסתייגויות האלה, כדי להגיע לפינה שצריך להגיע להסדר.

חיים אורון: הרי מתוך ה-120 הסתייגויות כפול 10 שחתומים עליהן, יש פה 10 הסתייגויות שהן מהותיות, השאר אלה הסתייגויות כדי לדבר.

רוני בר-און: גם על זה, להזכירכם, כבר קיבלנו החלטה ואני אבקש לחזור על ההחלטה הזאת.

חיים אורון: זאת אומרת, מוכרחים להגיע לאיזשהו הסדר.

חיים אורון: אני אומר לך, זבולון, כמי שבדרך כלל וכנראה גם בשבוע הבא, יושב בצד שלך, כך אני מקווה.

צבי הנדל: בדרך כלל לא יושב בצד שלך.

חיים אורון: אבל תמיד אני יושב בצד שאתה יושב בו הפעם באופן יוצא דופן.

חיים אורון: מאוד נזהרנו לדחוף את הכנסת לשימוש בסעיף 131, כי זה נשק יום הדין, ושיקול הדעת פה הוא מאוד מטורף.

חיים אורון: למישהו "עולה הפיוז" הרבה יותר מוקדם, וזהו אינטרס של הסיעות הקטנות.

חיים אורון: לגדולות אין בעיה.

רוני בר-און: באופוזיציה לא כולל ליכוד.

חיים אורון: אתה לא יכול למנוע ממני ומהכנסת את האפשרות לבטא את דעתה - וזה בעצם העיקרון של דיון – בדרך של טריק טכני של הצבעה שמית על שמית.

זבולון אורלב: למה טריק?

זבולון אורלב: מה שכתוב בתקנון זה טריק?

חיים אורון: לכן, התקנון שהמפא"יניקים כתבו אותו – כפי שאומר תמיד אריה האן – נתן גם שיקול דעת, כי אחרת על-פי הטריק הזה אני מושך את הדיון עד שבועות.

חיים אורון: עד שבועות אני אעמוד על הדוכן ואציג הסתייגויות.

זבולון אורלב: קודם כל, אני חותם איתך על הסכם שנקיים את הדיון על התקציב והדיון על משאל-עם במשך שנתיים...

קריאות: - -

רשף חן: היושב-ראש, לגבי מה שדיברת כעת עם חבר הכנסת סער, אנחנו מבקשים דיון סיעתי.

רוני בר-און: אני אקצר לכם את משחקי המילים.

רוני בר-און: אני אקרא את הצעת ההחלטה, שהיא תהיה התוצאה הסופית של הדיון הזה.

רוני בר-און: יש שתי אפשרויות.

רוני בר-און: או שסדרי הדיון האלה ישאו את הכותרת לפי סעיף 148, ואז זה בהסכמה, ואם זה לא בהסכמה – נחליף את 148 ל- 131 ואז זה יהיה בכפייה.

זבולון אורלב: אני ממש מתפלא עליך.

רוני בר-און: אז אתה יכול להמשיך להתפלא.

רוני בר-און: אז תפסיק להתפלא ותתחיל להקשיב.

זבולון אורלב: עומדים עם אקדח על הרקה?

זבולון אורלב: אתה אומר: או שתקבלו או שתרשמו את זה כהסכמה.

רוני בר-און: כן, זה מה שאני אומר.

רוני בר-און: זאת ההצעה.

זבולון אורלב: כלומר, אין דיון, אין משא-ומתן.

רוני בר-און: זה היה המשא-ומתן.

רוני בר-און: נגמר המשא-ומתן.

זבולון אורלב: עם מי?

רוני בר-און: איתך.

רוני בר-און: אתה אמרת וחבר הכנסת אורון אמר ואני אמרתי, המשא-ומתן נגמר ועכשיו צריך להחליט.

זבולון אורלב: אני לא אבזבז דמי אגרה על פסק דין ידוע מראש.

רוני בר-און: מאה אחוז.

רוני בר-און: הצעת ההחלטה אומרת כך, והיא החלטה של ועדת הכנסת בעניין סדרי הדיון בהצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2005 ובהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2005 החלטה מהיום, 23 במרץ 2005.

רוני בר-און: הדיונים במליאה יתחילו ביום ב', י"ז אדר ב', התשס"ה-2005, 28 במרץ 2005, בשעה 09:00 בבוקר.

ארבל אסטרחן: עם פטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: פטור מחובת הנחה זה אחד הסעיפים האחרונים.

רוני בר-און: אם יהיה צורך בפטור מחובת הנחה- יינתן גם פטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: זה ברור שאי-אפשר להתחיל בדיון אם זה לא עמד בחובת ההנחה, או קיבל פטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: זה לא חלק מההצעה לסדרי דיון.

רוני בר-און: 2.

רוני בר-און: הדיונים יתקיימו סביב השעון, ללא הפסקה, עד לסיומם, וזמן הדיבור יחולק בשיעור

רוני בר-און: הדיונים יסתיימו לא יאוחר מיום המחרת, קרי יום שלישי – התאמה של התאריכים לועזי-עברי – שעה 16:00.

רוני בר-און: מייד עם סיומם יחלו ההצבעות.

אברהם פורז: הסעיף האחרון הוא לא אופרטיבי אם ההצבעה לא נגמרת.

רוני בר-און: ההצבעה מסתיימת.

רוני בר-און: תאמין לי שזה אופרטיבי.

רוני בר-און: ניסינו את זה, וזה היה.

רוני בר-און: לצורך הדיון המיידי בהצעות החוק, מחליטה ועדת הכנסת לשחררן מחובת הנחה מוקדמת על שולחן הכנסת, כמתחייב מהוראות סעיף 125 לתקנון הכנסת, ככל שהדבר נחוץ.

רוני בר-און: כל האמור לעיל מותנה בכך שכל העניינים הצריכים להיות נדונים בוועדות השונות, בשני החוקים, יסתיימו ויאושרו בוועדה לא יאוחר מיום ג' – תאריך עברי-לועזי – בשעה 12:00 בצהרים.

רוני בר-און: ועדת הסכמות, שהרכבה הוא חברי הכנסת: רוני בר-און, גדעון סער, חיים אורון ורשף חן, מוסמכת להאריך את המועד האמור.

צבי הנדל: אף אחד מהאופוזיציה?

צבי הנדל: עם כל הכבוד.

רוני בר-און: נוסיף את חבר הכנסת הנדל.

רוני בר-און: זאת הרשימה של ועדת ההסכמות – חמשת השמות האלה.

אחמד טיבי: למה אין יהודים בוועדה?..

דני יתום: למה אין חרדים?...

רוני בר-און: ועדת ההסכמות מוסמכת להאריך את המועד האמור – רק העניין הזה של תום הדיון בוועדות – ולקבוע מועד מוסכם אחר.

מוסמך לקבוע: איזו הסתייגות מהותית ואיזו אינה כזו.

מוסמך לקבוע: אני רוצה להזכיר לכם החלטה שקיבלנו ב-9 בדצמבר 2003 – בכוכבית - על-פי סעיף 131, שגם היא תיכנס כחלק מההחלטה שלנו, לעניין ההסתייגויות – למרות שיכול להיות שהיא לא מתאימה, כי אז היתה טכניקה אחרת.

מוסמך לקבוע: מסוים שבסעיף – זה מה שקראתי בשעתו הטכניקה של המעגלים הקונצנטריים – בכלל זה

מוסמך לקבוע: תיקוני לשון ותחביר וכיוצא באלה (להלן – סדרת הסתייגויות), יחולו בעת הקריאה השנייה

הוראות אלה: (1) היושב-ראש רשאי להעמיד להצבעה כל סדרת הסתייגויות בחטיבה אחת;

הוראות אלה: היושב-ראש להצבעה את ההסתייגויות הכלולות באותה סדרת הסתייגויות, אחת

הוראות אלה: (ב) לא קיבלה סדרת הסתייגויות רוב של מצביעים, יראו כאילו דחתה הכנסת את כל

הוראות אלה: הצביעה הכנסת אחת לאחת על הסתייגויות הכלולות בסדרת הסתייגויות, כאמור בסעיף

הוראות אלה: להצבעה את הסעיף כהצעת הוועדה, או בנוסח הכולל הסתייגויות אחרות שהתקבלו

הוראות אלה: 11.

הוראות אלה: רק יושב-ראש הכנסת עצמו יהיה מוסמך להחליט על הפסקה של הישיבה או על נעילתה.

הוראות אלה: אם בוועדת החוקה עובר עוד מעט כהכנה לקריאה ראשונה חוק משאל-עם – לפי מה שמבקש יושב-ראש הכנסת - גם עניין זה צריך לעלות בתוך שבוע הבא.

הוראות אלה: אם תהיה בפני הכנסת, עובר לפתיחת מועד הדיון, הצעה להצביע אי-אמון או דרישה לקיים דיון קריאה ראשונה בהצעת חוק משאל-עם, יתקיימו הדיונים וההצבעות בעניינים אלה תוך כדי הדיון בעניין סדרי הדיון בהצעות התקציב, בדרך הבאה: הדיון ייפתח בעניין האי-אמון.

הוראות אלה: אם תונח עד אז הדרישה לקיים קריאה ראשונה בעניין משאל-עם, ייפתח הדיון בעניין זה; בהתאם להוראות סעיף 47 ועל-פי דרישת סיעות הליכוד ושינוי, הדיון בעניין זה יהיה סיעתי והזמן שיוקצה לו, כולל לנושא ההצבעה, לא יעלה על שעתיים לעניין משאל-עם.

הוראות אלה: בנושא אי האמון אנחנו נקבע את מסגרת הדיון בדרך הרגילה לפני פתיחת הישיבה.

הוראות אלה: האם כיסיתי הכל?

אברהם פורז: אני ביקשתי רשות דיבור.

רוני בר-און: אני לא אתן עכשיו רשות דיבור, אני מצטער.

רוני בר-און: כמה זמן אתה צריך?

אברהם פורז: אני רוצה לדבר שלושים שניות.

רוני בר-און: בבקשה.

רוני בר-און: האי-אמון שאתם תגישו, האם אתם עומדים על זה?

אברהם פורז: אני לא יודע.

אברהם פורז: חכה עד יום ראשון-שני, נדע.

רוני בר-און: כי אחרת הייתי מחליט עכשיו על סדרי דיון.

אברהם פורז: אני לא יודע.

אברהם פורז: אתה הרי יודע שיש התפתחויות פוליטיות.

אברהם פורז: לכן, אני חושב שזה צריך להיות בהסכמה של כולנו לקבל את ההצעה שלך.

רוני בר-און: אני מודה לך, ועוד יותר אני מודה על זה שהתעקשת לדבר.

רוני בר-און: זבולון, אני מבקש את הסכמתך, אתה היחיד שעומד כאן מנגד.

זבולון אורלב: אני לא רגיל בעבודה שלי לתת הסכמה להצעה שאני לא רואה אותה.

רוני בר-און: קראתי אותה.

רוני בר-און: זבולון, אני לא ממציא פה יש מאין.

עמרי שרון: זבולון, לרוח הדברים אתה מסכים?

זבולון אורלב: קרא לנו אתמול היושב-ראש – לראשי הסיעות באופוזיציה – ואמר שהיום יקראו לנו שוב, על מנת לנסות לבחון אפשרות, כמו בפעמים הקודמות.

זבולון אורלב: מזעיקים אותי לבוא לפה בשעה 10:00, ואתה אומר כך: יש הצעה, או שתקבל אותה לפי סעיף 148, או שתקבל אותה ב- 131.

רוני בר-און: זבולון, אני לא דוחה את זה לדיון שלכם אצל היושב-ראש, עם כל הכבוד לך ולכל הדברים האחרים.

זבולון אורלב: אפשר לקבל את ההצעה בכתב?

רוני בר-און: זבולון, קראתי את ההצעה.

רוני בר-און: זאת הצעה שחברך שאול יהלום – נציגך בוועדה – ישב עליה לפחות ארבע פעמים.

רוני בר-און: קראתי מתוך הדברים הכתובים.

זבולון אורלב: אמרתי – בהצבעת תקציב רגילה הייתי מקבל אותה.

רוני בר-און: זה בדיוק כמו תוכנית כלכלית, רק שאז אתה היית עם הממשלה, ודני יתום היה ממול, ואת כל ההרצאה שלך דני יתום נשא אז.

זבולון אורלב: מראש אני אומר – תרשום את דברי בפרוטוקול.

זבולון אורלב: לא חשוב אם אני אהיה בקואליציה או באופוזיציה, אני אסכים למתכונת כזאת בהצעת תקציב רגילה.

רוני בר-און: האם אפשר להצביע בהסכמה, או לפי סעיף 131?

חיים אורון: יש לי בקשה - לדחות את ההצבעה לשעה 13:00.

רוני בר-און: ג'ומס, זה יפרום לי, אני לא רוצה לעשות את זה.

רוני בר-און: יהיו עוד ראשי סיעות ויהיו מקורבים ויהיו יועצים.

רוני בר-און: אני מבקש את הסכמתך כדי לא להשתמש בסעיף 131.

זבולון אורלב: הנושא הוא רציני, אני מבקש התייעצות סיעתית – ולא של חמש דקות.

זבולון אורלב: אני רוצה לכנס את סיעת המפד"ל, אני רוצה לדבר על הנושא הזה.

זבולון אורלב: זאת הכרעה.

זבולון אורלב: אני לא רוצה להגיע ל- 131, תאפשרו את הדבר המינימלי הזה.

ארבל אסטרחן: לא ציינת לגבי הפיצולים.

רוני בר-און: כתבתי את זה: לא יראו בקיום הצבעות במליאה על פיצולי סעיפים מתוך הצעות החוק, אלא לפי סעיף 21.

רוני בר-און: סעיף ב זה סעיף של ההתניה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, יש עניין לכנסת לא להשתמש בסעיף 131, ולא מוצו ההליכים.

חיים אורון: אני אומר את זה כמי שתומך בהצעה שלך.

רוני בר-און: כמה זמן אתה צריך?

רוני בר-און: לא.

רוני בר-און: לא מקובל עלי.

אברהם פורז: רוני, קבל הצעה ממני – תן להם את זה.

אברהם פורז: עדיף שזה יהיה בהסכמה.

חיים אורון: מה הבעיה?

חיים אורון: יש לנו רוב ברור פה.

זבולון אורלב: אגב, הייתי מכנס את הסיעה הבוקר.

זבולון אורלב: לא ידעתי שמתקיימת ישיבה.

רוני בר-און: תשמעו טוב מה שאני אומר לכולכם.

רוני בר-און: אני לא אשמע הצעות על הנוסח.

רוני בר-און: אני אשמע תשובה לשאלה אם זה 148 או שזה 131.

זבולון אורלב: אתה חייב לשמוע כל מה שנציע.

זבולון אורלב: אתה יכול לא לקבל, אתה לא יכול להכתיב.

רוני בר-און: אני לא הולך ל"מסחרה" על העניין הזה.

רוני בר-און: אני יודע שיש פה כל מיני יועצים, ויועצי-יועצים שיבואו עם הצעות כאלה והצעות אחרות.

רוני בר-און: זאת הצעה שהיא או תעבור כפי שאני רוצה ב- 148, או שהיא תעבור כפי שאף אחד מאיתנו לא רוצה – ב- 131.

חיים אורון: 90 חברי כנסת נתנו לך גיבוי – העבודה והליכוד לקואליציה, שינוי ואנחנו.

חיים אורון: התרשמתי מאחמד טיבי שהוא גם באותו כיוון.

רוני בר-און: אבל לא תהיה לי קומבינציה להביא בשעה 13:00 אנשים.

משה כחלון: אפשר לעשות התייעצות טלפונית.