ועדת הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 206, 2005-02-01 09:00

רוני בר-און: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת - ישיבה מס' 206.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קיבלתי את גישת אדוני לפני ששמעתי את נימוקיו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני בטוח גם בכך שהענין הוא פרודקטיבי לכולם.

רוני בר-און: אז אולי אתה מסכים גם לערעור?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא אוכל להסכים, כיוון שתפקידי - - -

רוני בר-און: הוא בעייתי גם בסיטואציה הקיימת, למרות שהנושא הוא חשוב.

רוני בר-און: כך או כך, נתחיל בסעיף (ד) בסדר היום - קביעת ועדות לדיון בהצעות החוק הבאות.

רוני בר-און: הנושא הראשון הוא הצעת חוק עבודת נשים (תיקון - הארכת חופשת לידה באשפוז ילוד לתקופה עד 12 שבועות), התשס"ד-2004, של חברי הכנסת זהבה גלאון ושאול יהלום (פ/2636).

רוני בר-און: חבר הכנסת יהלום, אתה מבקש שזה יטופל בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שאול יהלום: כן.

רוני בר-און: מכיוון שהצהרת בפניי - ואתה תאשר את דבריי לפרוטוקול - שהענין לא מוצה עד תום בינך לבין יושב ראש הקואליציה, אהיה מוכן לתמוך ב - - - שלך, ובלבד שיתקיימו שני תנאים: (א) עלות החוק הזה אינה עוברת את הסף של מיליון שקלים וחצי.

שאול יהלום: עד 2 מיליוני שקלים.

רוני בר-און: עד מיליון שקלים וחצי.

רוני בר-און: אם עמדת הקואליציה תהיה שהענין צריך לעבור לוועדה אחרת, אתה מתחייב כי עד שלא נשמע את העמדה הזאת לא תתחיל הוועדה שלך בטיפול בחוק, ושאם תהיה עמדה אחרת הענין ישוב ויידון בוועדת הכנסת.

שאול יהלום: מסכים.

רוני בר-און: בנסיבות אלה, אני מציע להיעתר לבקשתו של שאול יהלום.

רוני בר-און: מי בעד, ירים את ידו.

רוני בר-און: הצבעה בעד בקשתו של חבר הכנסת שאול יהלום - פה אחד בקשתו של חבר הכנסת שאול יהלום נתקבלה.

רוני בר-און: הצעת החוק השניה היא הצעת חוק יום לימודים ארוך ולימודי העשרה (תיקון - תחולה על מוסד חינוך מוכר), התשס"ה-2004, של חבר הכנסת משה גפני (פ/2814).

רוני בר-און: הצבעה

רוני בר-און: ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת הכספים, נתקבלה.

רוני בר-און: תודה, ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת הכספים נתקבלה פה אחד.

רוני בר-און: הצעת חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב] (תיקון - מענק אשפוז ליולדת ויילוד פג), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת חיים אורון וחברי כנסת (פ/2653).

רוני בר-און: חבר הכנסת אורון איננו נמצא.

רוני בר-און: אני מציע להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת הכספים - זה ענין של כסף.

שאול יהלום: זה נושא של הביטוח הלאומי, עם כל הכבוד.

רוני בר-און: זה רק כסף.

שאול יהלום: אדוני היקר, עם כל הכבוד, כל הנושא של הביטוח הלאומי - שכולו כסף - נדון לפי התקנון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

רוני בר-און: מאה אחוז.

רוני בר-און: אני מציע אפוא להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת הכספים.

רוני בר-און: דיברתי גם עם המציע.

רשף חן: תצביע אחד מול השני?

רוני בר-און: כן.

רוני בר-און: אפשר לקבל ייעוץ משפטי?

שאול יהלום: אבל אדוני, אי אפשר לקחת מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות את כל סמכויותיה.

רוני בר-און: אני חושב שזוהי טענה שנשמעת כטענה שלא במקום.

רוני בר-און: יכול להיות שבכל מוסד אחר ממוסדות הבית מנסים לקזז מסמכויות הוועדה שלך, חוץ מאשר ב - - -

שאול יהלום: אבל אדוני יראה את התקנון - כתוב במפורש.

שאול יהלום: המוסד לביטוח לאומי זה בוועדת העבודה והרווחה.

אהוד יתום: מה הייעוץ המשפטי אומר, עוד לא שמעתי.

שאול יהלום: עבודה ורווחה.

רוני בר-און: אני שב ואומר כי עמדת הקואליציה היא להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת הכספים - אני לא זוכר מהי עמדתו של המציע עצמו.

רוני בר-און: אני לא יכול לומר שום דבר בשם המציע.

רוני בר-און: אתם מבקשים להצביע על כך?

שאול יהלום: בוודאי - מה השאלה.

רוני בר-און: מי בעד העברת הצעת החוק לדיון בוועדת הכספים, ירים את ידו.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: מי בעד העברת הצעת החוק לדיון בוועדת העבודה והרווחה?

רוני בר-און: הצבעה בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת הכספים - מיעוט בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות - רוב ההצעה להעביר את הצעת החוק לדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, נתקבלה.

רוני בר-און: קביעת ועדה לדיון בהצעה לסדר היום בנושא: "סגירת מעון אמירים", הצעת חברת הכנסת ענבל גבריאלי

רוני בר-און: הנושא הבא - סגירת מעון אמירים, הצעה לסדר היום של חברת הכנסת ענבל גבריאלי.

רוני בר-און: היא רצתה להעביר את הנושא לדיון בוועדה למעמד האישה.

רוני בר-און: מי בעד העברת הנושא לדיון בוועדה למעמד האישה, ירים את ידו.

רוני בר-און: תודה, נא להוריד.

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: הצבעה בעד ההצעה להעביר את הנושא לדיון בוועדה למעמד האישה - רוב נגד ההצעה - מיעוט ההצעה להעביר את הנושא לדיון בוועדה למעמד האישה, נתקבלה.

רוני בר-און: הנושא עבר לדיון בוועדה למעמד האישה.

רוני בר-און: ערעורים על החלטת יו"ר הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר היום

רוני בר-און: אנחנו עוברים כעת לערעורים, ואנחנו מודים לחברת הכנסת זהבה גלאון.

זהבה גלאון: אני מודה לאדוני.

רוני בר-און: אנחנו מודים שוב לנציג הנשיאות, שהסכים בטובו להמתין.

רוני בר-און: הערעור הוא על החלטת יושב ראש הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות של הצעה לסדר היום בנושא: דו"ח ששון בנושא המאחזים הבלתי חוקיים באזור יהודה, שומרון ועזה.

רוני בר-און: אני מניח שמדובר בדו"ח טליה ששון, נכון?

זהבה גלאון: כן.

רוני בר-און: יושב ראש הכנסת כותב לי על מכתבך אליו, מכתב הערעור, שהדיון ביום רביעי זה הוא דיון מקוצר בשל ביקורו של נשיא גרמניה והטקס שעורכים לו באכסדרה.

רוני בר-און: לכן אושרו לדיון באותו יום שלוש הצעות לסדר בלבד: (א) החלטת היועץ המשפטי לאפשר מכירת קרקעות קק"ל לאזרחים ערבים; (ב) תשתיות כבישים כגורם לתאונות דרכים; (ג) סגירת מסעדות ובתי קפה בשבתות ובחגים בטרמינל החדש בשדה התעופה בן גוריון.

רוני בר-און: הבעיה - ומצד שני גם חשיבותה של ההצעה שלך - היא ששבעה חברי כנסת נוספים הציעו יחד אתך את ההצעה לסדר.

זהבה גלאון: לא אכפת לי שזה יעבור לשבוע הבא, אבל כהצעה הראשונה.

רוני בר-און: אני לא יכול להבטיח לך לגבי שבוע הבא, כיוון שבשבוע הבא מתרגש עלינו חוק פינוי-פיצוי.

רוני בר-און: כלומר, יכול להיות שהכנתו לצורך הדיון במליאה לא תסתיים.

רוני בר-און: יכול להיות שהדיון במליאה יסתיים עוד לפני יום רביעי.

זהבה גלאון: - - - לא יהיו בכלל דיונים בהצעות לסדר - - -

רוני בר-און: מסתמא.

רוני בר-און: אבל כשאני אומר לך היום שאני - - - את יום רביעי הבא - אני לא אומר.

רוני בר-און: אם את לוקחת את הסיכון, אני מוכן לעשות את הקונססיה הזאת.

זהבה גלאון: אני רוצה לשאול את חברי הכנסת.

רוני בר-און: אני רוצה להבין - סדר היום ביום רביעי אומר שאנחנו מסיימים את הצעות החוק הפרטיות, ועולים לחגיגה של נשיא גרמניה.

אריה האן: - - -

רוני בר-און: אולים לפני - בסדר, עושים את החגיגה של נשיא גרמניה.

רוני בר-און: כמה זמן לוקח הדבר הזה?

אריה האן: יש ארבעה נאומים.

אריה האן: זה ייקח לנו קצת זמן - בערך חצי שעה, אולי 45 דקות, בתוך המליאה.

אריה האן: אחר כך הליגה לידידות בין הכנסת והפרלמנט הגרמני יבוא - - - קבלת פנים במה שנקרא "המועדון", החלק השני של האירוע במזנון הכנסת.

רוני בר-און: לכמה זמן יימשך - - -

אריה האן: אני מניח שזה יכול לארוך בין שעה לשעה וחצי.

רוני בר-און: ואחר כך חוזרים למליאה לשמוע את ההצעות לסדר?

אריה האן: זאת השאלה.

אריה האן: היושב ראש אומר שיכול להיות שזה יהיה נבון שלא לחדש את הישיבה - - -

רוני בר-און: ואז מה יעלה על אלו שאישרתם.

אריה האן: - - -

זהבה גלאון: הבנתי - הם אומרים שאף אחד לא יחזור אחרי הטקס של נשיא גרמניה למליאה.

אריה האן: אם כי זה לא סופי.

רוני בר-און: אם כן, אולי נחליט טנטטיבית שאם הוא מחזיר אותנו למליאה אחרי פסטיבל גרמניה אנחנו מוסיפים את זה, ואם לא - בפעם הראשונה שיהיה דיון בהצעות לסדר?

זהבה גלאון: אני מציעה לקבל את ההצעה של הפעם הראשונה שבה יתקיים דיון בהצעות לסדר.

זהבה גלאון: לא נראה לי שיחזרו אחרי גרמניה.

אריה האן: זה לא נקבע סופית.

רוני בר-און: מה מבוקשך?

זהבה גלאון: בפעם הראשונה שיהיו הצעות לסדר, אני מבקשת להיות ההצעה הראשונה.

זהבה גלאון: זה הכל.

אריה האן: - - - חברת הכנסת גלאון, את יודעת היטב שקביעת סדר היום היא ביננו לבין מזכירות הממשלה.

אריה האן: אנחנו מתאמים - אנחנו יכולים לעשות את כל המאמצים כדי שזו תהיה ההצעה הראשונה בהצעות הדחופות לסדר היום.

אריה האן: אבל אם תהיה בעיה עם השר המשיב - - -

זהבה גלאון: אין בעיה.

זהבה גלאון: אני סומכת עליך שתעשה את כל המאמץ מול שרת המשפטים ומול שר האוצר.

אריה האן: את יודעת שנעשה את כל המאמצים.

זהבה גלאון: אני מודה לך.

רוני בר-און: אני רושם מפיך כי בהתחשב בסדר היום החגיגי הצפוי ביום רביעי הקרוב, ובהתחשב בעובדה שלא ברור אם ביום רביעי הבא תדונה הצעות דחופות לסדר היום, את מבקשת שוועדת הכנסת תקבל את הערעור במובן זה שהיא תמליץ בפני יושב ראש הכנסת לקבוע את ההצעה שלך ושל החברים המציעים המשותפים שלך לדיון בפעם הראשונה שבו הכנסת תשוב ותדון בהצעות דחופות לסדר היום.

זהבה גלאון: מקובל עליי.

רוני בר-און: מי בעד ההחלטה הזאת, ירים את ידו בבקשה.

רוני בר-און: תודה, נא להוריד.

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: הצבעה בעד ההחלטה - רוב נגד - מיעוט ההחלטה נתקבלה.

רוני בר-און: נקבע אפוא כפי שהצענו.

רוני בר-און: אני מודיע לפרוטוקול כי בענין החלטת הוועדה בנושא הצעת חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב] (תיקון - מענק אשפוז ליולדת ויילוד פג), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת חיים אורון וחברי כנסת (פ/2653) - אני אדרוש לקיים רביזיה.

רוני בר-און: אם אחליט לוותר על כך, אודיע לכם.

רוני בר-און: כמו כן, אודיע לכם על מועד הרביזיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מודה פעמיים: גם על כך שלא אילצת אותי לומר שום מילה בענין הזה.

רוני בר-און: אתה מוזמן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם היה לי מה לומר, הייתי אומר.

רוני בר-און: כל טוב, ובהצלחה רבה בתפקידך.

רוני בר-און: הצעת חוק הכנסת (תיקון - התפלגות סיעה), התשס"ה-2005

רוני בר-און: הנושא הבא על סדר היום הוא אותו ענין של הצעת חוק הכנסת (תיקון - התפלגות סיעה), התשס"ה-2005, מה שאנחנו כבר קוראים: נושא שינוי/פריצקי.

רוני בר-און: שוחחתי בימים האחרונים גם עם חבר הכנסת פורז וגם עם חבר הכנסת פריצקי.

רוני בר-און: דומני שהגענו לאיזשהו פיתרון שמניח את דעתם של שני הצדדים.

רוני בר-און: כלומר, לא מניח את דעתם של שני הצדדים במידה שווה - וזה כפי שלימד אותי מורי ורבי נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים: פשרה ששני הצדדים יוצאים ממנה נפולי פנים היא הפשרה הנכונה.

רוני בר-און: כך או כך, לדעתי יש עדיין חילוקי דעות בשאלה אם מבקר המדינה יאשר את הפשרה הזאת.

רוני בר-און: כלומר, יש דעה שההצעה כבר הוצעה למבקר המדינה, ומבקר המדינה לא אישר אותה.

רוני בר-און: לעומת זאת, הדעה השניה אומרת שבדרך המיוחדת שבה אפיינו אותה במשא ומתן האחרון, יכול שהוא כן יאשר אותה.

רוני בר-און: אני מציע אפוא שאנחנו שוב ניתן לזה שבוע כדי לבדוק את זה.

שאול יהלום: אפשר לדעת מהי הצעת הפשרה?

רוני בר-און: לפי הצעת הפשרה, בין אם נעשה זאת על ידי חקיקה - ולדעתי, לא צריך יהיה לעשות את זה בסופו של דבר לעשות את זה בדרך של חקיקה - נאשר את הפילוג הזה של פריצקי.

יוסף יצחק פריצקי: בהסכמת שינוי.

רוני בר-און: בהסכמת שינוי - בוודאי.

רוני בר-און: פריצקי כסיעה נפרדת יוותר על יחידת המימון הנוספת, ויזכה ליחידת מימון אחת באופן שאוצר המדינה לא ייצא ניזוק.

רוני בר-און: מתוך אותה יחידת מימון אותה הוא יקבל, הוא יהיה שותף בהחזר החוב שנוצר אצל שינוי עקב הבחירות לרשויות המקומיות בשיעור של 1:15 למשך כל התקופה שבה הוא יזכה למימון המפלגות, או עד שהחוב יסולק - - - לפי המוקדם.

יוסף יצחק פריצקי: יש ויכוח על החוב - אתה תכריע בנושא.

רוני בר-און: - - - החוב יוכרע בהתאם לסטייטמנט שנקבל מהבנק.

יוסף יצחק פריצקי: בסדר גמור.

רשף חן: זה חוב כלפי - - -

רוני בר-און: סטייטמנט לגבי הזוכה בחוב.

רוני בר-און: הזוכה בחוב ימצב את החוב.

רוני בר-און: אנחנו נראה אותו, נחלק אותו ל-15, וחבר הכנסת פריצקי ישתתף מדי חודש בהחזר החוב הזה - בחלק אחד מתוך ה-15, בשיעור שלא יעלה על 50% מיחידת המימון.

רוני בר-און: כמובן, הוא לא ייקח את החוב הזה אליו הביתה; אם חברותו בכנסת, כמו חברותם של כולנו, תיפסק לפני שהחוב ייפרע, הוא יפסיק לשלם את חלקו.

רוני בר-און: אם הוא יזכה - - - לסיים את הכהונה והחוק ייפרע, כמובן הוא יקבל - - -

שאול יהלום: - - -

רוני בר-און: - - -

אריה האן: - - -

רוני בר-און: למה אתה מחפש חורים - - - אנחנו נמצא את הפיתרון אם זה בהסכמה.

ארבל אסטרחן: הזכאות של חבר הכנסת פריצקי למימון אחרי ההתפטרות תהיה רק אם הוא ייצג מפלגה.

יוסף יצחק פריצקי: ברור.

יוסף יצחק פריצקי: גם זה לוקח זמן.

יוסף יצחק פריצקי: צריך לרשום, לייסד.

יוסף יצחק פריצקי: זה סיפור, זה לא עסק פשוט.

רוני בר-און: אני נותן לך פטור מחובת ההנחה.

רשף חן: ראשית, כפי שאמרת, הפיתרון הזה מוסכם.

רשף חן: אני חושב שכדאי שמעז ייצא מתוק, ושכן נעשה את זה בחקיקה, בהמשך להערתו של חבר הכנסת יהלום.

רשף חן: הסיטואציה הזאת של התפלגות של פחות משליש לא מוסדרת בחוק.

רוני בר-און: הסכמה זה פיתרון.

רוני בר-און: אבל אתה משדר כאן משהו הפוך ממה ששמעתי מפורז אתמול.

רשף חן: הדברים שאני אומר עכשיו לא קשור לסכסוך שינוי-פריצקי, אלא לדעתי לגבי מדיניות חקיקה נכונה - תיקון של לקונה מסויימת שיש.

רשף חן: באמת, אין כאן שום אינטרס.

רשף חן: אני לא מדבר על אינטרס; אני מדבר על החוק הראוי, לדעתי.

רשף חן: כרגע אין התייחסות לשאלה של התפלגות של פחות משליש.

רשף חן: החוק כרגע מניח שההתפלגות היא של שליש.

רשף חן: אני חושב שבהזדמנות חגיגית זו, כדאי ליצור מנגנון לפיו בהסכמה יכולים להתפלג פחות משליש, ולקבוע ברחל בתך הקטנה, שבמצב הזה החלק המתפלג מקבל רק יחידת מימון כמספר חבריו, ולא את - - -

רוני בר-און: אני רוצה לפתור קודם כל את הבעיה.

רוני בר-און: יש הצעת חוק, אפשר יהיה לקדם אותה.

רשף חן: אם אנחנו רוצים לעשות את זה בלי הצעת חוק, זה גם טוב.

רוני בר-און: מבחינתי, עדיף לפתור את זה בלי חוק.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב ראש, אני חייב לשאול את השאלה שחייבים לשאול: אגב, הדבר הזה הועלה, וגם חוות דעתה של היועצת המשפטית המכובדת היושבת כאן, ארבל אסטרחן, היא שהדבר הזה הוא לא ייתכן.

ארבל אסטרחן: ברגע שזהו חלק יחסי, הדבר הזה נעשה - - -

יוסף יצחק פריצקי: אני שואל שאלה פשוטה מאוד: אני מסכים ומקבל.

יוסף יצחק פריצקי: לפי מה שהבנתי - אולי טעיתי.

רוני בר-און: אמרתי שצריך הענין הזה - - -

יוסף יצחק פריצקי: מה קורה אם הוא אומר לא.

ארבל אסטרחן: אז צריך לפנות אליו - - -

רוני בר-און: מה קורה אם הוא אומר לא?

רוני בר-און: אנחנו נימצא במקום שבו אתם מצויים בו כבר שבעה חודשים.

רוני בר-און: אני לא מחליט כרגע מה קורה אם הוא אומר לא.

רוני בר-און: אני מקווה שהוא יגיד כן בדרך שבה אנחנו מציבים את זה עכשיו.

רוני בר-און: כבר היינו בקטטה וכבר היינו בפיתרון א', ב' וג'.

רוני בר-און: אנחנו נמצא פיתרון לעניין הזה.

ארבל אסטרחן: בעבר נעשה דבר כזה כאשר חברת הכנסת דליה רבין עזבה את המרכז.

ארבל אסטרחן: אז היו ששה חברי כנסת, והשתתפותה בחוב היתה שביעית, כי אמרו שהם מקבלים שש פלוס אחד.

ארבל אסטרחן: לכן - - -

רשף חן: - - -

ארבל אסטרחן: לכן חלקו של כל חבר כנסת - - - צריך להיות אחד חלקי 16, חלקו היום - - -

רשף חן: אבל מעכשיו אנחנו מקבלים 14.

רשף חן: לכן - - - הוא 15.

רוני בר-און: כל הצורך להצטיין כאן ביכולת למצוא עוד אבן שלא הפכנו אותה כדי להרבות את המבוכה, הייתי מוותר על זה.

רוני בר-און: כולנו חכמים במתמטיקות.

זהבה גלאון: יש יושב ראש, והוא לקח על עצמו את - - - בואו נסתפק בכך.

רוני בר-און: אם יש כיוון שמסתמן לפיתרון, הניחו לי לנסות ולפתור את הבעיה הזאת.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני, אתה תפנה למבקר המדינה?

רוני בר-און: לא.

יוסף יצחק פריצקי: אני מעדיף שכן.

יוסף יצחק פריצקי: אני לא בקשר טוב אתו.

רשף חן: למיטב ידיעתי, חבר הכנסת פריצקי, יש בידי אדון פורז מכתב.

רוני בר-און: אבל אדון פורז בחו"ל - תצטרכו למצוא את המכתב - - -

רשף חן: ננסה עכשיו.

רוני בר-און: אז אני מבקש שתמצא את המכתב הזה.

רוני בר-און: עו"ד אסטרחן - - - אני לא רוצה לבקש את זה מהמדינה, תבקשי את זה את.

רוני בר-און: אם לך יש את המצב הזה - אדרבה ואדרבה.

רשף חן: אז אנחנו קובעים טנטטיבית לשבוע הבא.

רשף חן: תודה רבה.

זהבה גלאון: פורז יחזור עד שבוע הבא?

רוני בר-און: כן.

רוני בר-און: הוא יחזור.

שאול יהלום: למה, הוא בורח מהחוב המוניציפלי?

זהבה גלאון: הוא כל הזמן בחו"ל - - -

אהוד יתום: פעם הוא היה במרצ, לא?

זהבה גלאון: אהוד, אתה מתחצף הבוקר.

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: נעבור לנושא הבא.

רוני בר-און: הצעת יו"ר ועדת הכנסת לוועדת הכנסת להמליץ בפני יו"ר הכנסת להוסיף ישיבות מליאה גם בימי חמישי לדיון במכלול הנושאים שהצטברו על סדר יומה של הכנסת, ושאינם מגיעים לכלל דיון.

רוני בר-און: הנושא הבא הוא ההצעה שלי בסיבוב חוזר - לנסות ולהגיע לפתרון שיוריד מסדר היום את כל הנושאים שמצטברים, ועניינם מעולם לא מגיע לשמיעה.

רוני בר-און: אני רוצה להזכיר לכם בקצרה על מה דובר: כפי שאתם מקבלים מדי יום שני את סדר היום של הכנסת, יש נושאים שחברי כנסת חשבו שהם נושאים דחופים לסדר היום, נשיאות הכנסת החליטה שהם דחופים, המליאה דנה בהם כנושא דחוף והחליטה לעביר אותם לדיון במליאה.

רוני בר-און: כלומר, מכל האופציות - להסיר מסדר היום ולהעביר את זה לוועדה - החליטה המליאה שהנושא חשוב דיו כדי שהמליאה תדון בו.

רוני בר-און: בין יתר הנושאים שלא הגיע זמנם לדיון עד היום אני אזכיר לכם כמה, שייראו לכם כאילו הם אקטואליים מהיום: שחרור אסירים פלסטינים; הצורך בפירוק תשתיות הטרור; מסקנות ועדת אור - זהו נושא ממש קרדינלי; מעורבותם של ערביי ישראל בפיגועי טרור - כל אלו נושאים שהיו חשובים.

רוני בר-און: אני מדבר אתכם על דצמבר 2003, יולי 2003, ספטמבר 2003.

רוני בר-און: כל אלו שהיו נושאים חשובים אז, לא פחות מחשיבותם היום.

רוני בר-און: הדברים האלה לא באים לדיון, כי הכנסת עובדת קשה מאוד, ואין לה זמן לדון בדברים האלה.

רוני בר-און: פעם אחר פעם הם נדחים, ואני לא חושב ששום אורגן שמכבד את עצמו יכול להרשות לעצמו שברשימת ההמתנה שלו יהיו נושאים שהם כמעט בני שנתיים.

רוני בר-און: אני שב ומזכיר - זאת איננה גחמה, שמישהו קם בבוקר והחליט שמטריד אותו שצבע הקיר בוועדת הכנסת הוא צבע עץ אורן.

זהבה גלאון: באמת הגיע הזמן - - -

רוני בר-און: זה גם נושא שצריך לטפל בו, נכון.

רוני בר-און: זה נושא שחבר כנסת חשב שהוא דחוף, שהנשיאות חשבה שהוא דחוף, ושהמליאה חשבה שהוא צריך להידון במליאה.

רוני בר-און: לכן באתי לפני שבעה חודשים - בחודש יוני 2004, ערב פגרת הקיץ - והצעתי שאחת לחודש, מדי יום חמישי האחרון של החודש, במשך שלוש שעות בבוקר, מהשעה 09:00 ועד לשעה 12:00, כדי שאנשים יוכלו לנצל את יום חמישי גם לעבודה פוליטית במקומותיהם, ועוד שתי נתחי דיון: (1) שעתיים בסוף סדר היום של יום שני; (2) שעתיים לפני פתיחת הדיון ביום שלישי.

רוני בר-און: בשעות האלה נעשה מבצע לביעור חמץ.

רוני בר-און: המבצע הזה משרת שתי מטרות: הוא משרת את המטרה - אומרים לחבר הכנסת שהנושא עולה לדיון.

רוני בר-און: אז חבר הכנסת אומר - הוא לא מענין אותי יותר, תמחקו אותו.

רוני בר-און: ואז זה בסדר.

רוני בר-און: חבר הכנסת, שהוא בעל ההצעה, בא ואומר למזכירות למחוק את ההצעה; הנושא כבר לא מענין.

רוני בר-און: יש כאן לא מעט נושאים שחברי הכנסת יגידו - עבר זמנו, בטל קורבנו.

רוני בר-און: בטלו אותם.

רוני בר-און: בנוסף, או כאפשרות נוספת: חבר הכנסת לוקח על עצמו אחריות.

רוני בר-און: אומרים לו: אדוני, זה לא בסדר היום הרגיל, זה ביום שני, מהשעה 20:00 או 21:00 עד השעה 23:00.

רוני בר-און: מעניין אותך - תישאר.

רוני בר-און: לא מעניין אותך - לך הביתה, ואז אנחנו נמחק את זה.

רוני בר-און: או שזה ביום חמישי.

רוני בר-און: הצעתי את ההצעה הזאת, וועדת הכנסת הסכימה - זאת היתה הסמכות היחידה שלה; אין לה סמכות להחליט בענייני סדר היום - להמליץ בפני יושב ראש הכנסת לקבל את ההצעה הזאת.

רוני בר-און: הגיע מכתב תשובה של היושב ראש, שמעולם לא הגיע לידיי, אלא בימים האחרונים.

רוני בר-און: הודענו ליושב ראש על ההצעה ב-1 ביוני.

רוני בר-און: כתבנו לו: בישיבת ועדת הכנסת, התברר כי על סדר יומה של הכנסת הצטברו נושאים רבים.

רוני בר-און: ..

רוני בר-און: עוד התברר, כי לעתים קרובות הדיון בנושאים שהכנסת החליטה לכלול בסדר יומה נדחה לחודשים רבים, ונוצר מצב שבו הנושא כבר אינו אקטואלי.

רוני בר-און: לפיכך החליטה ועדת הכנסת בישיבתה היום - אני מדבר על 1 ביוני, 2004 - להמליץ בפניך כי תעשה שימוש בסמכותך לפי סעיף - - - ותורה כי ביום החמישי האחרון של כל חודש, עד סוף הכנס הנוכחי, קרי: יוני ויולי, תתקיים ישיבת כנסת בשעה 09:00 עד 12:00 בדיון בנושאים שהצטברו על סדר היום.

רוני בר-און: בנוסף, מבקשת ועדת הכנסת להמליץ בפניך כי ישיבות הכנסת בימי שני יוארכו בשעתיים נוספות, והישיבות בימי שלישי יחלו בשעה 14:00, כך שהשעות שנוספו ישמשו למטרה האמורה של חיסול הפיגורים בענין ההצעות לסדר.

רוני בר-און: " להזכירכם - ודיברנו על כך - זה לא יפגע בעבודת הוועדות.

רוני בר-און: זה מתחיל ביום שלישי בשעה 14:00, וזה הולך לאמצע הלילה ביום שני.

רוני בר-און: ביום חמישי, גם אם צריך להישאר ביום רביעי מאוחר - לנים בירושלים, קמים בבוקר, גומרים מ-09:00 עד 12:00 וחוזרים לתל אביב.

רוני בר-און: תשובת יושב ראש הכנסת - ואני לא קיבלתי אותה; קיבלתי אותה בימים אלה - "הנני מודה לוועדת הכנסת על המלצתה לקבוע - - - ברם, אין בדעתי לקבלה.

רוני בר-און: נוכחות חברי הכנסת הנוכחית בישיבות המליאה היא דלה במיוחד.

רוני בר-און: זאת גם בדיונים חשובים, גם בישיבות מיוחדות או חגיגיות של הכנסת.

רוני בר-און: קיימת גם תופעה של חברי כנסת שנרשמים לדיונים - לרבות דיונים שהם עצמם יזמו כהצעה - ואינם טורחים להופיע לדיון.

רוני בר-און: תופעה זו היתה קיימת גם בעבר, אולם מעולם לא בממדים המתגלים בכנסת הנוכחית.

רוני בר-און: בכל יום דיונים ניתן לשמוע את יושב ראש הישיבה קורא 10 עד 15 שמות ויותר של חברי כנסת שנרשמו לדיון, ושאינם נוכחים באולם.

רוני בר-און: אני עד גם בכל שבוע לתופעות מדהימות בחוצפתן של חברי כנסת, המסתלקים ל"סידורים" בשעה 17:30, אפילו ביום שני, היום החם ביותר בכנסת.

רוני בר-און: תופעות כאלה אינן זכורות לי מכנסות קודמות.

רוני בר-און: בעיני קבוצה גדולה מדיי של חברי כנסת - בעיקר כאלה שחדשים מקרוב באו לחיים הציבוריים - העבודה הפרלמנטרית בכנסת בשליחות הציבור שבחר בהם, היא כנראה רק אופציה.

רוני בר-און: לא למותר להזכיר בהקשר לכך את ישיבת הכנסת שנועדה ליום חמישי האחרון שהיתה לאחר חג השבועות, לאחר שלא התקיימו ישיבות בימים שלישי ורביעי, אשר בוטלה לבסוף לבקשתם של חברי הכנסת עצמם.

רוני בר-און: לכן, בטרם נשנה סדרי בראשית ונקבע ימי דיונים נוספים, נראה לי כי ראוי שחברי הכנסת ימלאו את חובתם בימי הדיונים שנקבעו מקדמת דנן".

רוני בר-און: אני מבין את כעסו של היושב ראש, וחלק ניכר מהעובדות המופיעות במכתבו נכונות בעליל.

רוני בר-און: עם זאת, אין בטענות ובתשובה הזאת של היושב ראש כדי לשנות מדעתי, לפיה צריך לעשות את המעשה.

רוני בר-און: אנחנו יכולים להיות אחראים עד גבול ידוע – גם היושב ראש, גם אנחנו, כולנו – למידת המחוייבות של חבר כנסת למילוי התפקיד שלו, ליציאה המוקדמת שלו, להיעדרות שלו ולהירשמותו לדיון בלא שהוא מתייצב שם.

רוני בר-און: אין כאן אפוטרופסות לעריות; אנחנו לא יכולים להיות אחראים עד הסוף.

רוני בר-און: עם זאת, אני אומר שלא צריך לשפוך את התינוק עם מי האמבט.

רוני בר-און: אם מי שמכעיס אותנו ואת יושב ראש הכנסת בכך שהוא לא מגלה מחוייבות לתפקידו יוצר מצב שבו לפעמים קוראים בכנסת שמות, ואנשים לא באים והכנסת נראית ריקה – זה לא אומר שלא צריך לפתור את הבעיה של אותן 100 הצעות ויותר שמצטברות מדי שבוע, ושהאפשרות לקיים את הדיון שלהן לא מתקיימת.

רוני בר-און: אני שב ומציע לוועדת הכנסת לשוב ולהמליץ על כך.

רוני בר-און: אני מקווה שהיושב ראש ייאות לקבל את ההמלצה הפעם הזאת.

רוני בר-און: אם לא – זה מה שיש.

שאול יהלום: אני בהחלט מסכים להמשיך ולהמליץ.

שאול יהלום: עם זאת, אני מבקש לשנות את ההחלטה בדבר אחד – אני אומר את זה כיושב ראש ועדה: יום שלישי לפני הדיונים במליאה הוא שעות העבודה בוועדה שלי, ואני בטוח שגם בוועדות נוספות.

רוני בר-און: זו טענה רצינית.

שאול יהלום: אם אדוני רוצה לפתור בעיה, זה לא צריך להיות על חשבון העומס שעלול להיווצר מחר בוועדות אחרות.

שאול יהלום: יום שני – טוב מאוד; יום חמישי – אפילו אם נצטרך להגיע, בסדר.

שאול יהלום: אבל אני מציע לנטרל את יום שלישי מהענין, ולהשאיר לנו את השעות.

שאול יהלום: הערה נוספת: אני חושב שיש צורך לתאם את זה גם עם מזכירות הממשלה.

שאול יהלום: מה שיקרה הוא שאם הממשלה לא תסכים להצעתו, לא יבואו שרים לעלות ביום חמישי.

שאול יהלום: זה מה שיהיה.

שאול יהלום: עם התיקון שלי, אני מצטרף להמלצה.

רוני בר-און: מה זה "לא תסכים"?

רוני בר-און: יבואו.

רוני בר-און: אם הכנסת תחליט, הם יבואו.

רוני בר-און: חבר הכנסת יהלום, אם הממשלה לא תבוא, אז אנחנו באמת לא יכולים - - - זה מעביר את האחריות לממשלה.

רוני בר-און: הרבה פעמים אנחנו דנים, ושולחן הממשלה ריק.

רוני בר-און: אני אומר שהממשלה, לדעתי, תכבד את החלטת הכנסת לעשות את מבצע ביעור החמץ הזה.

רוני בר-און: אני מקבל את ההערה שלך לגבי יום שלישי.

רוני בר-און: אם אתם רוצים להוסיף שתי שעות עבודה ביום שלישי, אחרי סיום המליאה, אין לי בעיה אם זה.

רוני בר-און: אם לא רוצים להכביד יותר מדיי – לא בעיה.

רוני בר-און: אפשר להתחיל באמת עם שעתיים ביום שני, כדבריך, ועם שני ימי חמישי שעוד נותרו לנו עד פגרת הפסח – אני לא מתכוון לכל יום חמישי; אל תבינו אותי לא נכון - אחד ביום החמישי האחרון של חודש פברואר והשני ביום חמישי האחרון שלפני התפזרות הכנסת במרץ, כי אנחנו מתפזרים ביום רביעי.

איתן כבל: העובדות מדברות בעד עצמן – אי אפשר להתווכח עם העובדות.

איתן כבל: אבל מתוך העובדות האלה, ואני מקבל את ההמלצה, אני רוצה שנבחן גם סיטואציות שהן לא רק הכנסת ולא רק הממשלה.

איתן כבל: לפעמים סדרי עבודת הכנסת - - - כך למשל, כל הנושא הזה שנקרא הצעות לסדר: ברוב המקרים שבהם אני עומד לדבר ביום רביעי על הנושא של הצעות לסדר, אני עושה את זה לפעמים כמי שכפאו שד – לסטטיטסטיקה, כדי לסיים את הענין.

איתן כבל: כי פתאום אתה עומד ומדבר על משהו, שאפילו לך הוא נשמע כבר כאילו הוא לקוח מאיזשהו סיפור שאף אחד לא זוכר.

שאול יהלום: - - - שלושה ימים קודם.

איתן כבל: הענין הזה שווה מחשבה – הייתי שמח אם אפשר יהיה להשתדל שההצעות לסדר תהיינה בזמן אמת, עד כמה שניתן.

איתן כבל: אין שום מקום - - - שצריך שכל ההצעות לסדר תדחפנה ליום רביעי.

רוני בר-און: אז כל יום אתה מציע לדון בהצעות לסדר?

איתן כבל: לא, אני אומר שאם במקום לעשות את כל ה-6-8 הצעות ביום רביעי, אתה עושה שתיים ביום שני, שתיים ביום שלישי, ושתיים נוספות ביום רביעי.

רוני בר-און: על כך אני לא יודע לענות.

רוני בר-און: אבל אני מניח שהוותיקים בבית יסבירו לך למה זה פתרון לא - - -

איתן כבל: אדוני היושב ראש, אני בטוח שכל אחד מאתנו מרגיש כך לא פעם ולא פעמיים – ובוודאי הוותיקים מרגישים את זה.

רוני בר-און: הפתרון לבעיה שלך הוא כנראה להעתיק שיטות זרות, ולייסד כאן שני בתים – בית אחד שידון בחקיקה ובית שני שידון בהצעות לסדר.

רוני בר-און: לא נראה לי שזוהי הצעה מרחיקת לכת; פעם עוד נגיע לזה.

רשף חן: לשני בתים כן, לחלוקה הזאת – כנראה שלא.

איתן כבל: הנושא השני הוא מערכת היחסים שנוגעת לשאילתות.

איתן כבל: כל חבר כנסת מגיש שאילתה.

איתן כבל: יש שרים חרוצים יותר ויש חרוצים פחות - - -

רוני בר-און: אבל לא נוח לי לדון בזה.

איתן כבל: אני אומר לך שזו חלק מאותה תחושה שקיימת בקרב חברי הכנסת – ואני תומך בדברים שאתה אומר.

איתן כבל: תסתכל על הנושאים שאתה מתייחס אליהם – כולם מתקופת - - -

רוני בר-און: הכנסת מעולם לא דנה בנושא אמנות ז'נבה.

רוני בר-און: אני חושב שאהוד יתום חושב שצריך לדבר על כך, כמו זהבה גלאון שחושבת שצריך לדבר על כך.

רוני בר-און: זהו נושא שעלה כאן כהצעה דחופה לסדר היום, והמליאה החליטה להעביר את זה לדיון במליאה, וטרם בא זמנם - - - לדיון במליאת כנסת ישראל.

איתן כבל: כשמצביעים במליאה לאן להעביר את זה - - -

רוני בר-און: החלטת האו"ם בנוגע לגדר ההפרדה – האם זה נושא שלא היינו צריכים לדון בו?

רוני בר-און: אני קורא אחד אחרי השני – אני לא מחפש - - -

איתן כבל: ראיתי את זה.

איתן כבל: כשאתה רוצה להכניס משהו לבית הקברות של הכנסת, אתה אומר מליאה.

רוני בר-און: עמדת ישראל וארצות הברית בבית הדין הבינלאומי בהאג – זה נושא שלא היו צריכים לדון בו בכנסת?

רוני בר-און: זה מביש.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: לכן אני מצטרך להמלצה.

איתן כבל: אני חושב ששום דבר לא יקרה אם ננסה לייצר לכל הפחות איזשהו ניקיון, למרות שכשנעלה ונדבר על הנושאים, חלקם ייראו - - -

רוני בר-און: אני מרשה לעצמי משפט אחד נוסף, לאחר דבריך.

רוני בר-און: דיברת על נושא הנוכחות במליאה – זהו דבר שהוא ביזיון בזכות עצמו, ועל כך מלין בצדק יושב ראש הכנסת.

רוני בר-און: הצעתי ליושב ראש הכנסת מספר הצעות בענין הנוכחות במליאה.

רוני בר-און: אני חושבת שתעודת השליש שמחלקים כאן מפעם לפעם לחברי הכנסת בענייני סטטיסטיקה היא אם כל חטאת.

רוני בר-און: כשבאים ואומרים – פלוני נאם 300 פעם, כשמתוכם 50 הם נאומים בני דקה, ו-150 נוספים הם הצעה אחרת לסדר היום – פתאום האורטורים הגדולים – 400 נאומים, אתה מבין?

רוני בר-און: כאשר זה תמיד נעשה בכנסת של 3-4 אנשים.

רוני בר-און: איך אומר היושב ראש?

רוני בר-און: אני גם היושב ראש וגם הכנסת הנכבדה.

רוני בר-און: הצעתי הצעות פרקטיות – איך בודקים את נוכחות חברי הכנסת במליאה.

רוני בר-און: אף אחת מההצעות האלה לא נבדקה בכלל, למיטב הבנתי.

רוני בר-און: הרי מהי נוכחות?

רוני בר-און: אם בסוף המושב אני מקבל 100% נוכחות, זה גם אם אני נכנס בשעה 20:00, עושה סיבוב – אפילו לא עושה סיבוב; אומר שלום, קליק, ויוצא החוצה – קיבלתי יום, פלוס 85 ש"ח אש"ל ליום?

רוני בר-און: נגמר הסיפור.

רוני בר-און: כלומר, אני יכול להשאיר את הרכב מותנע בחוץ, להיכנס, לצאת – אני מקבל יום נוכחות פלוס 85 ש"ח.

רוני בר-און: זאת לא שיטה לבדוק מחוייבות לעבודה.

שאול יהלום: זה בגלל שאתה אוכל בחוץ - - -

רוני בר-און: או העניין הזה של הצעות חוק: 100 הצעות חוק, ש-85% מתוכן מועתקות ו-99 מתוכן לא עברו קריאה טרומית.

רוני בר-און: אחר כך הם מחוקקים דגולים.

אריה האן: - - -

רוני בר-און: יש הצעות פרקטיות – ואתה היית חלק מזה, אריה – לגבי הסוגיה של בדיקת זמן נוכחות במליאה.

שאול יהלום: איך, באמת?

רוני בר-און: אני לא רוצה לומר את הדברים כאן עד שהדברים האלה לא ייבדקו.

אריה האן: - - - הוועדה הזאת לא תסכים.

רוני בר-און: הוועדה הזאת לא תסכים?

רוני בר-און: למה אתם לא מנסים?

רוני בר-און: החלטתם שאנחנו לא נסכים?

רוני בר-און: תביאו את זה לכאן.

רוני בר-און: אני כבר מדבר על כך במשך שנה וחצי.

רוני בר-און: אחרי חודש בכנסת הצעתי הצעות בנוגע לאופן שבו מוודאים שחבר הכנסת משלם את הזמן שלו במליאה.

איתן כבל: אם אתה כבר מציע את זה, אולי אפשר להקים ועדת משנה של סיעות הבית?

רוני בר-און: עזוב.

רשף חן: אדוני היושב ראש, יש שני דברים שמפריעים לי עם ההצעה שלך: הראשון הוא מחלוקת עם יושב ראש הכנסת, שגם מפריעה לי לכשעצמה, וגם יש לי הרגשה שהיא לא תועיל.

רשף חן: אז אנחנו נשאר באותו מקום.

שאול יהלום: - - - ממה אנחנו חיים?

שאול יהלום: ממחלוקות.

שאול יהלום: אני חושב שהמחלוקת היא מחלוקת עניינית.

שאול יהלום: היושב ראש סבור אחרת, ואני סבור - - -

רשף חן: אני לא חושב שהדו שיח הזה יקדם.

שאול יהלום: הפרלמנט חי מדעות שועות.

שאול יהלום: מה שנכון הוא שהיושב ראש הולך לפי מסורת של 56 שנה, ואתה שובר כאן מסורות.

רשף חן: שנית, גם הפתרון שאנחנו מציעים הוא למעשה פתרון טכני, ולא מהותי.

רשף חן: הוא לא יפתור לנו את הבעיה בטווח הארוך.

רשף חן: הוא טכני כי הוא מנקה את השולחן.

רשף חן: אבל הצפי הסביר לגבי אותם ימי חמישי הוא שזה יהיה דיון שלא בדיוק מכבד את הכנסת – במקרה הטוב יגיעו לדבר אלו שמדובר בהצעות החוק שלהם.

רשף חן: זה נובע מכך שזה לא יום עבודה רגיל של הכנסת.

רשף חן: אין דברים אחרים על סדר היום.

רשף חן: כלומר, זה מין יום - - -

רוני בר-און: בהצעות אחרות לסדר - - - יש יותר סדרנים במליאה מחברי כנסת.

רשף חן: זה נכון, אבל אני חושב שעל העובדות של הצפי הזה - - -

רוני בר-און: - - - טלוויזיה, שומעים אותך 100 אלף איש.

רוני בר-און: אם חשוב לך - - -

רשף חן: האמת היא שלא לשם כך מעלים נושא לדיון בכנסת; מעלים דיון לכנסת כדי שיתקיים דיון בכנסת.

רשף חן: כאן אני מתחבר לדברים שחבר הכנסת כבל אמר: יש כאן איזשהו פספוס במוסד הזה של הצעות דחופות לסדר היום.

רשף חן: מטרת ההצעה הדחופה לסדר הוא הדיון בהצעה הדחופה לסדר.

רשף חן: זוהי המטרה האמיתית.

רשף חן: זה גם מתחייב מהדחיפות.

רוני בר-און: על הנושאים שפרטתי אפשר לדבר בשלוש דקות?

רוני בר-און: אני מדבר על הבנות ז'נבה, על הגדר ועל בית הדין הבינלאומי בהאג?

רוני בר-און: אני לא יודע.

רשף חן: הרי לכל אחד מאתנו יש אפשרות להעלות הצעה רגילה לסדר בנושא שהוא חשוב בעיניו.

רשף חן: כדי לנטרל את הסכנה הזאת של עומס בלתי אפשרי על הכנסת, יש לנו מכסה.

רשף חן: ואז, אם מישהו רוצה לדבר על הגדר, שיגיש הצעה רגילה לסדר, וידבר על הגדר בצורה הרגילה.

רשף חן: לעומת זאת, אם מישהו בא ואומר – קראתי ידיעה בעיתון, אני ועשרה חברי כנסת נוספים חושבים שהנושא הוא דחוף – ראוי - - - מהצעה דחופה לסדר להצעה דחופה לדיון מהיר.

רשף חן: היה ונשיאות הכנסת, במתכונת הרגילה עכשיו; בדרך כלל משום שהיא רואה שיש חברי כנסת רבים שרוצים לדון – מסכימה שהנושא הזה ראוי לדיון מהיר, ייקבע דיון מהיר.

רשף חן: בדיון המהיר הזה יוכל כל חבר כנסת לדבר במשך דקה.

רשף חן: כל מי שנוכח באולם יקום ויאמר את דברו במשך דקה.

רשף חן: בסוף הדיון הזה, היה והכנסת תחליט שהנושא ראוי לליבון מהותי יותר, תעביר את זה לוועדה.

רשף חן: אם לא – לא; נגמר הענין.

רשף חן: אם מישהו ירצה להגיש הצעה רגילה לסדר בנושא הזה, הוא עדיין יכול להגיש הצעה רגילה לסדר בנושא הזה.

רשף חן: אבל אני חושב שאז אנחנו ניצור מנגנון שבאמת עונה על מה שאנחנו באים לעשות כשאנחנו מגישים הצעות דחופות לסדר, ולא יוצר את - - - כי כל פתרון שלא נביא לא פותר את הבעיה.

רוני בר-און: גם אם אני לא מבין איך אתה פותר את הבעיה בהצעה שלך – ואני לא מבין - - -

רשף חן: אני לא פותר - - -

רוני בר-און: אני לא מבין ב-shot הראשון, אבל אני מוכן להקדיש לכך מחשבה.

רוני בר-און: אני לא מציע למסד יום דיונים נוסף; אני מציע לכבד את הדברים שנצטברו עד כה ברשימה הזאת.

רשף חן: אני חושב שזה איכשהו פחות מכובד מאשר לשים את זה בסוף היום - - -

רוני בר-און: זה מקביל – אפשר לבדוק את ההצעה שלך, ואני לא יודע עדיין איך היא פותרת את הבעיה.

רשף חן: אין הבדל גדול בין השיבוץ של זה ביום חמישי לבין השיבוץ של זה בסוף השבוע או בסוף היום עד לשעה 24:00.

רשף חן: זה אותו דבר, בגדול.

רשף חן: מי שזה מאוד חשוב לו יבוא לשם, ורוב האנשים לא יהיו בכלל.

רוני בר-און: תודה, הבנתי.

רוני בר-און: חבר הכנסת אהוד יתום, בבקשה.

אהוד יתום: אני רוצה להעלות שלושה טיעונים: ראה מה קורה עכשיו, אדוני היושב ראש.

אהוד יתום: שעה ארוכה אנחנו יושבים כאן חמישה חברי כנסת – הצוות המקצועי רובו ככולו יותר מחברי הכנסת.

רוני בר-און: אדוני לא יודע לספור?

אהוד יתום: ברבע השעה האחרונה הצטרפו שניים – אדוני יודע לספור מצויין.

אהוד יתום: - - - בשתי ועדות שאני שותף בהן – ועדת חוץ ובטחון ווועדת הפנים – אלו בדרך כלל ימי סיורים.

אהוד יתום: אם זה לא יתואם עם יושבי ראש הוועדות--

רוני בר-און: חבר הכנסת יתום, מדובר בפעמיים בלבד.

רוני בר-און: אל תדברו על ימי ה'.

רוני בר-און: אם עד הפגרה יש לנו רק שני ימי ה' ושלוש שעות - - -

אהוד יתום: בבקשה – תאם זאת עם יושבי ראש הוועדות.

רוני בר-און: יתואם.

רוני בר-און: אם תתקבל ההמלצה, יום ה' הראשון שבו זה ישובץ יחול בעוד ארבעה שבועות, והיום ה' השני יחול בעוד שמונה שבועות.

אהוד יתום: אני מעלה נקודות משמעותיות, כיוון שההצגה של העבודה במשך שלושה או ארבעה ימים איננה מדוייקת לגבי חלק מחברי הכנסת, כולל החדשים.

אהוד יתום: נקודה שלישית: היושב ראש צודק – וכך גם חבר הכנסת כבל.

אהוד יתום: אני מציע בהזדמנות חגיגית זו לקבוע נוהל בכנסת שכל סיעה – לכל דיון – תפריש 30% מחבריה.

אהוד יתום: כך שהמליאה תהיה מלאה ב-30% מהאנשים.

אהוד יתום: זה פשוט נורא ואיום.

איתן כבל: זה יהיה כמו סמל מחלקה - - -

אהוד יתום: אתה יודע מה?

אהוד יתום: אפשר לעשות את זה, כפי שיש את הדבר המצחיק של תורנות שרים – שר אחד שיהיה במליאה – כך גם לגבי 30% מחברי הכנסת.

אהוד יתום: יהיו כל הזמן 40 חברי כנסת במליאה, וניתן יהיה לנאום בפני 40 חברי כנסת, ולא בפני אדוני היושב ראש.

אהוד יתום: אם כן, הא בהא תליא.

זהבה גלאון: אדוני, גם אני מתנצלת – אני צריכה לצאת לישיבה נוספת שיזמתי.

רוני בר-און: בסופו של דבר אני אחליט לבד.

זהבה גלאון: אדוני היושב הראש, ועדה נכבדה.

זהבה גלאון: אני חושבת שהיושב ראש מעלה ענין רציני, שחייב לבוא לידי פתרון.

זהבה גלאון: אין חולק על כך.

זהבה גלאון: יש לי השגות על דרכי הפתרון המוצעים.

רוני בר-און: אם יש לך פתרון חלופי אחר - - -

זהבה גלאון: מייד אציע אותו.

זהבה גלאון: אני רוצה להעיר הערה, ואני מעירה אותה בעדינות: נראה לי לא נכון – ואני אומרת את זה מבחינת יחסי עבודת הכנסת – לעשות את הדברים האלה שלא בתאום עם מוסד יושב ראש הכנסת.

זהבה גלאון: אני אומרת את זה מתוך הערכה רבה ליושב ראש הוועדה – אין ספק שיושב ראש הוועדה מעלה בעיה רצינית, שאיננה לכבודה של הכנסת.

זהבה גלאון: אבל יש דברים שאני חושבת שצריך לעשות בתאום.

זהבה גלאון: לאחר שאמרתי זאת, אני רוצה להציע את הפתרון שלי: אני לא חושבת שצריך לקבוע אחת לחודש, בסוף כל חודש.

זהבה גלאון: אגב, אני לא מתנגדת לכך שזה יהיה ביום חמישי.

זהבה גלאון: זה גם לא צריך להיות משהו שהוא מקובע.

זהבה גלאון: עכשיו - ביעור חמץ, לפני שיוצאים לפגרה.

זהבה גלאון: מצדי זה יכול להיות עכשיו מדי יום חמישי, עד שיוצאים לפגרה.

זהבה גלאון: אני לא מציעה לקבע משהו, אלא לעשות משהו על פי הצורך.

זהבה גלאון: אחרי שאמרתי את כל זה, אני רוצה להסביר למה לדעתי יום חמישי הוא לא רעיון טוב: אני מציעה לקחת בחשבון כמה דברים.

זהבה גלאון: חברי כנסת שירצו להשאר כאן ביום חמישי יצטרכו בחלקם ללון – יש גם את כל ענין העלויות, וצריך לקחת את זה בחשבון.

זהבה גלאון: צריך לחשוב על כך.

זהבה גלאון: אבל אני לא הולכת על ענין התקציב – זה פחות מטריד אותי.

רוני בר-און: את זוכרת מה אמר השופט ויתקון על ועדת החקירה של נתיבי נפט?

רוני בר-און: אולי גדעון אלון יזכור – פסטיבלים עולים כסף.

זהבה גלאון: נכון, אבל אני חושבת שאפשר לעשות את הפסטיבל הזה באופן צנוע יותר, ואני רוצה להציע את המודל הבא: אגב, אני לא מתנגדת לפתרונות שהועלו כאן, מעכשיו ואילך; למצוא פתרונות לגבי אופן קיומו של הדיון הזה.

זהבה גלאון: הרי הנושא כבר נדון.

זהבה גלאון: אז במקום 3 דקות אפשר 5 דקות.

זהבה גלאון: צריך לחשוב על פתרונות, כי אולי במקום שההצעה לסדר תהיה 3 דקות, היא תהיה 5 דקות, ואז לא יצטרכו את המוסד הזה שבו חוזרים שוב למליאה לאחר שמורידים את הנושא לדיון.

זהבה גלאון: עם זאת, אני לא נכנסת לפתרונות המיידיים הללו.

זהבה גלאון: אני רוצה להציע להאריך את שעות הדיון במליאה שבימים שבהם המליאה במילא עובדת – לפחות כשלב ביניים, כדי שלא לקפוץ מייד לדבר ההוא.

זהבה גלאון: בנוסף, רק כדי לסגור את כל הקצוות שנותרו עד שיוצאים לפגרת הפסח – מצדי, אם צריך מדי יום חמישי; אני חושבת שלא נכון לקבע את יום חמישי כיום עבודה נוסף--

רוני בר-און: אני לא מקבע את זה.

רוני בר-און: אני הוא מי שאומר שני ימי חמישי פעם בחודש, ואת אומרת כל יום חמישי, ומצד שני את אומרת - - - לקבע אותו.

רוני בר-און: אז אני לא מצליח להבין את הטיעון.

זהבה גלאון: אני מציעה שלא לקיים בכלל את ימי חמישי, אלא כשיטה להאריך את ימי העבודה במליאה.

זהבה גלאון: עם זאת, אם נוצר מצב של הצטברות של דברים, ואנחנו רוצים לנקות שולחן – אפשר לעשות שני דברים.

רוני בר-און: לפני שבועיים – 80 נושאים מן הסוג שדברתי עליהם: יוזמת ז'נבה, גדר ההפרדה, בית הדין בהאג, מעורבות ערביי ישראל בטרור, שחרור האסירים.

רוני בר-און: כל הנושאים הם נושאים שהועברו לדיון במליאה – לא הוסרו מסדר היום ולא הועברו לוועדה.

שאול יהלום: אבל אדוני ראה כמה זה - - - לא דנו בכך וזה חלף מן העולם.

שאול יהלום: ממש.

זהבה גלאון: אני רוצה להציע את הדבר הבא: תפנה מזכירות הכנסת – כשלב ביניים – לכל המציעים שהציעו, כדי לבדוק.

זהבה גלאון: לדעתי, מתוך ההצעות האלה אתה תרד למחצית.

זהבה גלאון: אם כן, נשארו לך 40 הצעות.

זהבה גלאון: או שתגיד שאתה מוסיף שעות מליאה עד שיוצאים לפגרה, או שתוסיף עוד כמה ימים עד שיוצאים לפגרה.

זהבה גלאון: אל תקבע את זה כמשהו מוסדר.

זהבה גלאון: לדעתי, זוהי טעות.

רוני בר-און: גם אז הצענו את זה, ביוני.

רוני בר-און: חברת הכנסת גולן, בבקשה.

רוני בר-און: אנחנו מברכים אותך על הפעם הראשונה שבה את מדברת בדיון.

אראלה גולן: כמי שלא אמונה כאן על הסדרים, יכול להיות שאני שואלת שאלות נאיביות – אבקש כי תסלחו לי מראש על השאלות האלה.

אראלה גולן: ראשית, אם יש באמת עודף של נושאים שצריך לדון בהם, האם לא פשוט יותר להעביר ליום אחד את הוועדות ליום חמישי, ולקיים את הדיונים במליאה - - -

רוני בר-און: את שומעת שיום חמישי הוא יום שבו אנשים - - -

אראלה גולן: אבל אני חושבת שקל יותר להעביר את הוועדות מאשר להביא את כל חברי הכנסת ביום חמישי.

אראלה גולן: אם כן, אפשר לדון ביום שלישי משעה 09:00 בבוקר במליאה.

שאול יהלום: לא הבנתי מה יותר קל.

רוני בר-און: היא מציעה להעביר את יום הדיונים בוועדות מיום שלישי ליום חמישי, ולפנות את יום שלישי למליאה.

אראלה גולן: שאלה נוספת: האם זה משהו קבוע מאוד – האם אי אפשר לקצר את החופשה ביום-יומיים, ולקחת יומיים נוספים כדי לדון באותם דברים נוספים?

אראלה גולן: אני רואה שאני מעלה כאן חיוכים, אבל זה נראה לי רעיון הרבה יותר פשוט.

רוני בר-און: לפני שנה היתה לי בלורית שער יותר מאשר לגדעון אלון, עד שקיצרתי את החופשה בשבוע מכאן ובשבוע מכאן – ואז מרטו את כל שערותיי.

רוני בר-און: אין שום בעיה – נבטל את החופשה.

אראלה גולן: לא לבטל – לקצר אותה ביומיים, במקום להביא את כולנו שוב ושוב ביום חמישי, מה שכרוך גם בעלות כספית.

רוני בר-און: גם בחופשה זה יעלה את אותו כסף.

אראלה גולן: זה לא יעלה אותו הדבר, כי נהיה כאן בכל מקרה.

רוני בר-און: למה?

רוני בר-און: בפגרה זה עולה כסף.

רוני בר-און: אני לא אצביע על כך בנוכחות של שלושה חברים.

רוני בר-און: זה ממש לא לענין.

זהבה גלאון: אני מתנצלת - - -

רוני בר-און: חבר הכנסת כהן, בבקשה.

אליעזר כהן: אני תומך מאוד בהצעה, ואני שמח על כך שהעלית אותה.

אליעזר כהן: אתמול, כנראה בגלל הכתבה בטלוויזיה על כך שאנחנו לא עובדים, סגרנו את המליאה בשעה 22:00 בלילה.

אליעזר כהן: העברנו בין השאר את חוק ספורט מוטורי, עליו אנחנו עובדים ארבע שנים, ועוד כמה עניינים חשובים.

אראלה גולן: אגב, היו שם עשרה אנשים.

אליעזר כהן: זה חשוב וזה טוב.

אליעזר כהן: אני מציע לבדוק שני דברים: ראשית, לא להתחיל את ישיבת המליאה לפני 13:00, ואסביר מדוע.

אליעזר כהן: לגבי ועדת חוקה לפחות, יושב ראש הוועדה ואנוכי תכננו למשך כל השנה הבאה – כל שנת 2005 – לקיים במשך כל ימי ראשון וחמישי ישיבות ועדת חוקה בנושא חוקה בהסכמה.

אליעזר כהן: אם תעשו את זה לפני הצהרים, כמו ביום רביעי בשעות 11:00 או 12:00, תפגעו בעבודות הוועדה.

אליעזר כהן: שנית, מי יקבע מהם נושאים חשובים?

אליעזר כהן: אני מציע שאתה, אדוני יושב ראש ועדת הכנסת ויושב ראש הכנסת.

רוני בר-און: כל הנושאים כאן, אלא אם כן חברי הכנסת יוותרו עליהם מראש.

רוני בר-און: הרשימה קיימת – אנחנו לא צריכים לגעת ברשימה הזאת.

רוני בר-און: מה שצריך לעשות ברמה הפרקטית הוא שאריה האן מזכיר הכנסת יפנה לכל חבר כנסת, ויגיד – על סדר היום שלך מונחת הצעה מחודש יולי 2003 ומספטמבר 2003.

רוני בר-און: האם אתה עדיין מעונין בקיום דיון במליאה?

רוני בר-און: יש לך שבוע ימים.

רוני בר-און: אם לא תשיב לנו, יראו כאילו ויתרת עליה.

רוני בר-און: מי שענה - פירושו שהוא היה אקטיבי ונקט יוזמה - זו תהיה הרשימה.

רוני בר-און: ברשימה הזאת, הקודם נכנס קודם.

רוני בר-און: זה ייכנס לדיונים בהתאם לתאריכים שבהם הם הוצעו.

רוני בר-און: זוהי ההצעה שלי.

אליעזר כהן: אם כן, אני מוותר על הנקודה השניה.

אליעזר כהן: הנקודה הראשונה שציינתי – שלא לפתוח את המליאה לפני הצהריים – עדיין בתוקף.

אריה האן: אני רק רוצה להסב את תשומת לבכם: כל הדיונים האלה שרשומים - כשבא חבר כנסת ומבקש להעלות לסדר היום, אנחנו מעלים תוך שבוע-שבועיים.

אריה האן: הבעיה היא שלא מבקשים.

אריה האן: זה הכל.

רוני בר-און: אני רק רוצה להזכיר לכם שלכנסת יש פרקטיקה שכן מקדימה את פתיחת הדיונים בימים מסויימים.

רוני בר-און: יש ימי מליאה שנפתחים קודם למליאה.

רוני בר-און: כשיש נושא חשוב, דרמטי, שהמדינה ממש ממתינה בכיליון עינים לשמוע – הסקרנות במדינה גדולה כל כך לגבי מה שהכנסת אומרת – מקדימים את המליאה.

רוני בר-און: זה קרה.

רוני בר-און: בין יוני לאוגוסט בשנה שעברה, במועדים שבהם אני ביקשתי לפתוח את המליאה לגבי נושאים כמו אמנת ז'נבה והשתתפות ערביי ישראל בטרור – זה לא היה מספיק חשוב.

רוני בר-און: מה היה כל כך חשוב?

רוני בר-און: יום ארכיאולוגיה, ומלאת 40 שנה לרשות הטבע והגנים הלאומיים.

רוני בר-און: על זה הקדימו את המליאה, כי המדינה לא יכלה להתקיים יותר בלא לשמוע את דבר הכנסת לגבי הדברים הללו.

שאול יהלום: מה אדוני מציע, אם כן?

רוני בר-און: אני מציע לחזור על ההמלצה הזאת – בלי יום שלישי - ולקבל את ההצעה של חברת הכנסת גלאון.

רוני בר-און: לא צריך לנהל בענין הזה התכתבות.

רוני בר-און: אני מאוד אשמח אם יושב ראש הכנסת יזמין – אם לא אותי אז את חברת הכנסת גלאון, כבל או יהלום - את חברי ועדת הכנסת אתם הוא רוצה לדבר.

רוני בר-און: הוא ידבר אתם, ושהם ינסו לשכנע אותו שזה לא יילך בהתכתבות.

רוני בר-און: כך או כך, אני מציע לחזור על ההמלצה ברוח הדברים שהצעתי בפתח הדיון, כאשר אני משמיט את הנושא של הקדמת הדיון ביום שלישי.

רוני בר-און: ברשותך, מותר לי להוסיף את השעתיים עליהן דיברתי ביום שלישי לסוף סדר היום ביום שלישי?

שאול יהלום: - - -

רוני בר-און: אם כן, אנחנו מציעים כך: להאריך את ימי שני בשעתיים, את ימי שלישי בשעתיים, ואחת לחודש עד לפגרה – יום חמישי דיון בן שלוש שעות, כפי שיקבע יושב ראש הכנסת.

רוני בר-און: מי בעד ההמלצה הזאת?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: הצבעה בעד ההמלצה – פה אחד ההמלצה נתקבלה.

רוני בר-און: אני קובע אפוא שההמלצה אושרה פה אחד.

רוני בר-און: אנחנו נעביר את הדברים.

רוני בר-און: תודה רבה לכם.

רוני בר-און: שונות

רוני בר-און: נותר לנו ענין אחד בסעיף "שונות":

רוני בר-און: מודיענו חבר הכנסת איתן כבל כי חבר הכנסת סגן השר הרב מיכאל מלכיאור הפסיק לכהן מטבע הדברים כיושב ראש הוועדה לזכויות הילד.

רוני בר-און: אתה מודיע את זה כיושב ראש הסיעה וכממלא מקום יושב ראש הקואליציה?

איתן כבל: אני אומר זאת כיושב ראש סיעת עבודה, כי אני אמור לוותר על המקום הזה.

רוני בר-און: וזה על דעת יושב ראש הקואליציה.

איתן כבל: אני הוא מי שמוותר – זה בהסכמה.

רוני בר-און: במקומו יכהן חבר הכנסת רן כהן.

רוני בר-און: החילופין הללו הם במסגרת רוטציה מוסכמת בוועדה.

רוני בר-און: האם חבר הכנסת רן כהן חבר בוועדה לזכויות הילד?

רוני בר-און: אם הוא חבר, אני מציע שוועדת הכנסת תמליץ לוועדה לבחור אותו ליושב ראש במקום חבר הכנסת מלכיאור.

רוני בר-און: אם הוא איננו חבר בוועדה, אני מציע שהוא ימונה כחבר – סיעת מרצ-יחד תדאג לכך כמובן – ואז תכנס לתוקפה המלצתנו, ואז נבצע גם את החלופין.

רוני בר-און: מי בעד ההמלצה הזאת, ירים את ידו.

רוני בר-און: הצבעה בעד ההמלצה – פה אחד ההמלצה נתקבלה.

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: אני קובע אפוא שזוהי ההחלטה שקבלנו פה אחד.

רוני בר-און: תודה רבה, חברים.

רוני בר-און: הישיבה נעולה.