ועדת הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 200, 2005-01-18 09:00

רוני בר-און: בוקר טוב.

רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה מס' 200.

רוני בר-און: על סדר היום שלנו ערעורים על החלטת יו"ר הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר – יש ערעורי, אתי?

אתי בן-יוסף: לא.

אתי בן-יוסף: לא הגיעו ערעורים.

רוני בר-און: הנושא השני הוא בקשת חבר הכנסת יוסי פריצקי כי ועדת הכנסת תקבע שסיעת "שינוי" התפלגה ממנו.

רוני בר-און: כולם מכירים את הסיפור, כולם שמעו וראו.

רוני בר-און: ניסינו – אנחנו ואחרים – לפתור את העניין הזה בדרכי שלום, מן גישור, פישור, בוררות – תקראו לזה איך שתקראו.

רוני בר-און: אני שומע שהבעיות לא נפתרו.

רוני בר-און: ביום רביעי שעבר פרסמתי שהיום תתקיים ישיבה בעניין הזה.

רוני בר-און: אתמול בערב, בסביבות השעה 19:00, קיבלתי את מכתבו של יושב ראש סיעת שינוי, חבר הכנסת רשף חן.

רוני בר-און: טרם היה סיפק בידי לקרוא בו, לא להפיץ את המכתב בין החברים.

רוני בר-און: אתה מוזמן לקרוא אותו בפני חברי הוועדה.

רשף חן: לא, לא.

רשף חן: אנחנו מקיימים פה דיון באקס-פארטר?

רשף חן: על פי בקשתו של אדם שלא נמצא?

רשף חן: אני קצת מופתע.

שאול יהלום: זהו.

שאול יהלום: יש לי הצעה לסדר.

רשף חן: זה יהיה תקדים מעניין.

רוני בר-און: בבקשה, אתה רוצה לקרוא את המכתב?

רשף חן: אנחנו מקיימים דיון בעניין הזה?

רוני בר-און: אתה רוצה לקרוא את המכתב?

רשף חן: לא, אני לא רוצה לקרוא אותו.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: אני מציע, במסגרת הפתרון היחידי האפשרי למצב הקיים, לתקן את חוק הכנסת.

רוני בר-און: איפה ההצעה של תיקון חוק הכנסת?

רוני בר-און: נא להפיץ אותו גם כן.

רוני בר-און: אני מציע לתקן את חוק הכנסת (תיקון – התפלגות סיעה).

רוני בר-און: אני מדגיש שהוראות החוק בתיקון הזה יחולו רק בתקופת כהונתה של הכנסת ה-16, באופן שיתקן את המצב שהתהווה בין חבר הכנסת פריצקי לסיעת שינוי, ואפשר יהיה לאפשר לו לעבוד באופן עצמאי בכנסת, בלי שסיעת שינוי – בטובתה או שלא בטובתה – תתערב לו בעבודה.

רשף חן: ועדת הכנסת יכולה ליזום הצעות חוק?

רוני בר-און: ודאי.

ארבל אסטרחן: בנושאי כנסת.

רוני בר-און: ודאי, ודאי.

רוני בר-און: הצעת החוק אומרת כך: אנחנו נתקן את סעיף 59 לחוק הכנסת, ואחרי פסקה (1) תבוא פסקה (1א).

רוני בר-און: "על אף האמור בפסקה (1), ההתפלגות היא של חבר כנסת אחד או יותר, שסיעתו, בפעולותיה, הביעה את רצונה להתפלג ממנו (או – נוסח חלופי מוצע – הביעה את רצונה כי הוא לא יימנה על שורותיה)".

רוני בר-און: את סעיף 60 נתקן, שאחרי סעיף קטן (א) יבוא (א1).

רוני בר-און: "נמסרה לוועדת הכנסת הודעה בכתב של חבר הכנסת שלגבי סיעתו התקיים התנאי האמור בסעיף 59(וא), רשאית ועדת הכנסת, ברוב של לפחות שלושה רבעים מחבריה ולאחר שנתנה לסיעה הזדמנות נאותה להביע את עמדתה, לאשר את ההתפלגות".

רוני בר-און: והוראות התיקון המשלימות לפי חוק מימון המפלגות.

רוני בר-און: זה, כמובן, מה שפתחתי ואמרתי, בעניין הוראות השעה, שהוראות חוק זה יחולו בתקופת כהונתה של הכנסת ה-16.

אבשלום וילן: מי מציע את ההצעה?

רוני בר-און: אני.

רוני בר-און: בוועדת הכנסת.

אבשלום וילן: זאת הצעת חוק פרטית, פורמלית?

רוני בר-און: לא, לא.

רוני בר-און: זו הצעת חוק של ועדת הכנסת, אם הוועדה תאשר אותה, כמובן.

אבשלום וילן: והיא תחול בכנסת הזאת?

רוני בר-און: רק בכנסת הזאת.

רשף חן: היא תהיה פרסונלית, רטרואקטיבית, ואך ורק - - -

רוני בר-און: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה, חבר הכנסת רשף חן.

רשף חן: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

רוני בר-און: אני קורא אותך בפעם השניה לסדר.

רוני בר-און: כן, בבקשה, חבר הכנסת פורז.

אברהם פורז: אדוני היושב ראש.

אברהם פורז: אני חבר כנסת ותיק.

אברהם פורז: מ- 1988 והייתי פה בתקופת התרגיל המסריח, כאשר חברי כנסת עברו מסיעה לסיעה.

אברהם פורז: הייתה אז יוזמה מאד ברוכה של חבר הכנסת אוריאל לין – אז יושב ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט – שהוא האיש שכונן את הסעיפים האלה.

אברהם פורז: כל חבר כנסת, אדוני היושב ראש, רשאי בכל עת לפרוש מסיעתו.

אברהם פורז: זאת זכותו.

אברהם פורז: אם הסעיף הזה הוא נכון, הוא לא יכול להיות בתקופת תוקפה של הכנסת הנוכחית.

אברהם פורז: הוא צריך להיות לעד.

אברהם פורז: משום שאנחנו לא מחוקקים, ואסור לחוקק, חוקים פרסונליים.

אברהם פורז: אני חושב שהסעיף הזה הוא מאד גרוע, ואני אומר לכם: אם הוא יחוקק, יום אחד כל אחת מהמפלגות פה תשלם את המחיר.

אברהם פורז: עכשיו זה נראה קוניוקטורה, אפשר לתפוס מפלגה מסוימת, יש לה איזו בעיה.

אברהם פורז: כל חבר כנסת, כולל חבר הכנסת שבו מדובר, רשאי להודיע על פרישה מהסיעה.

אברהם פורז: מאותו רגע ואילך, יהיו לו את כל הזכויות שיש למי שפרש מסיעתו, אבל יש לו גם את כל המחויבויות של מי שפרש מהסיעה.

אברהם פורז: לעשות חקיקה כזאת בעת הזאת ביוזמת ועדת הכנסת, לדעתי זה דבר לא ראוי, ואם זה ייעשה, בסוף הכנסת תשלם את המחיר.

אברהם פורז: יש לנו חקיקה טובה וראויה וצריך לנהוג לפיה.

רוני בר-און: מאה אחוז, תודה רבה.

רוני בר-און: חבר הכנסת אבשלום וילן.

שאול יהלום: סליחה, אולי לפני כן אפשר רק לקבל חוות דעת משפטית, מה ההבדלים אם הוא פורש - - -

רוני בר-און: סליחה.

רוני בר-און: לא נתתי לך רשות דיבור.

רוני בר-און: חבר הכנסת וילן.

אברהם פורז: אתה עושה היום הצבעה על זה?

אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, זה מקרה נדיר, שאני בעד שנעשה כל מאמץ כדי לפתור אותו, אבל אני באמת חושב כמו חבר הכנסת פורז, שההצעה הנוכחית היא בעייתית.

אבשלום וילן: אני אגיד לך מדוע.

אבשלום וילן: משום שאני רואה כמה סיעות וכמה חברי כנסת, שבחשבון רווח והפסד אלמנטרי בכנסת ה-16, מי שבנה את צעדיו בהנחה שתוך שנה, שנה ומשהו, עלולות להיות בחירות – זה מאד בעייתי.

אבשלום וילן: גם כשמשאירים את זה רק כמקרה פרטי לכנסת ה-16.

אבשלום וילן: מחר, נניח, במפד"ל, או ביחד או באיחוד הלאומי, חבר כנסת שמחליט לבנות לעצמו רמפה לריצה עצמאית בבחירות הבאות, רב עם מפלגתו, מקבל את המימון, ובא לציון גואל.

אבשלום וילן: זה מצב שדמוקרטית מאד מאד בעייתי.

רוני בר-און: זה לא מספיק, אבו.

אבשלום וילן: אני יודע שזה לא מספיק.

אבשלום וילן: אבל, זה פותח פתח מאד בעייתי, לכן אני מציע לחפש פתרון אחר.

רוני בר-און: ניסינו למצוא פתרון אחר.

רוני בר-און: אין פתרון אחר.

רוני בר-און: הצדדים, ככל הנראה, מתבצרים בעמדותיהם.

רוני בר-און: פתרון אחר אין.

רוני בר-און: זו ההצעה שאנחנו מציעים.

רוני בר-און: אני חושב שמה שאתה אומר זה בעצם – כל חוק זה פתח למניפולציה, אבל פה אל"ף, צריך יהיה להוכיח לוועדת הכנסת שהסיעה בפעולות הביעה רצונה להתפלג ממנו - - -

שאול יהלום: זה נתון לפרשנות.

רוני בר-און: נכון.

רוני בר-און: הכל נתון לפרשנות.

רוני בר-און: תמיד נתון לפרשנות.

רוני בר-און: או הביעה את רצונה כי הוא לא ימנה על שורות המפלגה.

רוני בר-און: גם אחרי שנחוקק את החוק הזה, גם פרשת פריצקי/שינוי תצטרך להיבחן במבחן הזה.

רוני בר-און: יכול להיות שאז תשמענה טענות שהדברים הם לא לכאן ולא לכאן.

רוני בר-און: זאת אומרת: שינוי תוכיח שזה לא כך, או שפריצקי יוכיח שזה כן כך.

רוני בר-און: כל חוק הוא פתח למניפולציה, ועדיין נצטרך אז את הרוב של שלושה רבעים מחברי ועדת הכנסת.

רוני בר-און: בבקשה, שאול יהלום.

שאול יהלום: אני חוזר על מה שאמרתי.

שאול יהלום: עכשיו פריצקי פורש, כפי שהציע לו חבר הכנסת פורז.

שאול יהלום: אז מה ההבדלים לעומת אם היה החוק הזה חל והיו לו שלושה רבעים?

שאול יהלום: אחד, מימון מפלגות, אני מבין.

שאול יהלום: ושתיים – מה?

שאול יהלום: לגבי הרשימות הבאות בכנסת ה-17?

שאול יהלום: אולי תגידי לנו מה ההבדלים?

ארבל אסטרחן: החוק מתאר מצב של פרישה, מצב שהוא מאד בעייתי לחבר הכנסת שעליו החליטה ועדת הכנסת כפורש.

ארבל אסטרחן: בעצם, ההיבטים השונים מטילים עליו סנקציות שונות.

ארבל אסטרחן: הוא לא יוכל בכנסת הבאה לרוץ ברשימה שהייתה מיוצגת בכנסת הזאת, הוא לא יוכל בכנסת הזאת להצטרף לשום סיעה מסיעות הכנסת, או להתמנות לשר או לסגן שר, והוא לא יקבל מימון מפלגות, בעוד שמפלגתו תמשיך לקבל את המימון גם עבורו.

ארבל אסטרחן: המחוקק קבע פה סנקציות די חמורות בעקבות מקרים שהיו ושבעקבותיהם תוקן החוק.

ארבל אסטרחן: לעומת זאת, התפלגות, כפי שוועדת הכנסת אישרה רק בשבוע שעבר לגבי סיעה אחרת, לא גוררת את כל הסנקציות האלה.

ארבל אסטרחן: במקרה הזה אפשר אפילו – מבחינה כספית יש פה איזושהי הטבה, כי אם חוק כזה יעבור, וועדת הכנסת תאשר את התפלגותו של חבר הכנסת פריצקי מסיעת שינוי, סיעת שינוי תופחת ממנה יחידת מימון חודשית אחת, והוא יקבל מדי חודש שתי יחידות – כי כל סיעה מקבלת חלק של פלוס אחד.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, הוא יקבל אחד פלוס אחד, ומהם תורד יחידה אחת, ובנוסף הוא יקבל תשלומים לצוות הפרלמנטרי שמשולמים לכל סיעה.

שאול יהלום: דיברתם כאן על ההסדר.

שאול יהלום: מה יכלה בלי החוק הזה שינוי לגמור, כהסדר, עם חבר הכנסת פריצקי?

שאול יהלום: הרי בכל מקרה הוא מתפלג ויש עליו את כל הסנקציות.

שאול יהלום: איזה הסדר - - -

ארבל אסטרחן: אם הוא מתפלג אין עליו שום סנקציות.

ארבל אסטרחן: לפי החוק הזה - - -

שאול יהלום: לא, נעזוב את החוק הזה.

שאול יהלום: לפי המצב הקיים.

שאול יהלום: באו לשינוי ולפריצקי, ואמרו: תסתדרו.

שאול יהלום: למה הם היו יכולים להגיע בהסדר בהסכמה?

רוני בר-און: נשמע.

רוני בר-און: נשמע גם משינוי וגם מפריצקי.

שאול יהלום: לא.

שאול יהלום: מה אפשרי לעשות הסדר בהסכמה, מבחינה חוקית?

ארבל אסטרחן: בהסכמה, היות והחוק מחייב שיהיה לפחות חלק של שליש שמתפלג מסיעה, כי החוק לא רצה לתת לחבר כנסת בודד את האפשרות לשנות ולערער את המבנה הסיעתי, יכולה הייתה הסיעה כולה להודיע שהיא מתפלגת לשני חלקים.

ארבל אסטרחן: חלק אחד, שבו נותרים 14 חברי כנסת וזה החלק שבו יש את הלפחות שליש, וחלק אחר, שבו ייוותר חבר הכנסת פריצקי כסיעה נפרדת, שמקבלת מימון נפרד.

רוני בר-און: הם לא רוצים לתת לו את זה.

רוני בר-און: הם מטעמיהם, שיכול להיות מאד שהם צודקים בעניין הזה.

רוני בר-און: אנחנו דשים בעניין הזה, שאול, כבר למעלה משלושה חודשים פה - -

שאול יהלום: הבנתי, בסדר גמור.

רוני בר-און: כאשר מאחורי הקלעים מתבצעת הרבה עבודה של ניסיונות לגשר על פני הפערים, גם של יושב ראש הכנסת וגם של גורמים אחרים, וככל הנראה זה לא מסתייע.

רוני בר-און: כנראה שעומק המחלוקת הוא כל כך גדול שאי אפשר לגשר.

רוני בר-און: וועדת הכנסת בישיבה האחרונה, הדיבורים היו על המצב שבו חבר הכנסת פריצקי, עם כל הכעס הגדול של שינוי עליו והכעס הגדול שלו על שינוי, לא יכול להתהלך במקום הזה, לתפוס מקום של חבר כנסת, בלי שיאפשרו לו לעשות את עבודתו, כך או אחרת.

רשף חן: אתה יודע שמאפשרים לו לעשות את עבודתו.

רוני בר-און: אני קראתי לך לסדר.

רוני בר-און: אני קראתי לך לסדר פעם שניה.

רוני בר-און: אתה תרים את היד, תקבל זכות דיבור.

רוני בר-און: בתורך תקבל זכות דיבור.

רוני בר-און: אם לא תתאפק, אני לא אתן לך אזהרה לפני הקריאה השלישית.

רוני בר-און: בבקשה.

ארבל אסטרחן: עוד משפט אחד, להשלים.

ארבל אסטרחן: היות שהמחוקק הטיל את אותן סנקציות חמורות על חבר כנסת שפורש, הוא גם ציין את דרישת התמורה.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, בשביל שוועדת כנסת תחליט שחבר כנסת פורש – זה לא דבר פשוט, צריך שיהיה דיון מאד רציני ומעמיק בזה – החוק מציין שחבר כנסת, אם למשל הוא מצביע בכנסת נגד עמדת הסיעה בעניין של אמון או אי אמון, נדרש שהוא יקבל תמורה, ולא מספיק שרק לפי החלטתו, לפי צו מצפונו, יצביע נגד החלטת הסיעה.

רוני בר-און: בבקשה ,רשף חן.

רשף חן: זה לא סוד שבעקבות המעשה של יוסי פריצקי, נוצר קרע חמור מאד בינו לבין מפלגת שינוי.

רשף חן: אנחנו חשבנו, וחושבים גם עכשיו, שמי שעשה מעשה כזה אין לו מקום בחיים הפוליטיים בכלל.

רשף חן: אבל מה שאנחנו חושבים או לא חושבים, זה לא מה שקובע.

רשף חן: מה שקובע זה החוק במדינת ישראל.

רשף חן: אנחנו כולנו, למרות שאנחנו מחוקקים, כפופים לחוק.

רשף חן: החוק במדינת ישראל מאפשר ליוסי פריצקי, בניגוד מוחלט לעמדתה זו של המפלגה שלו, להמשיך לכהן כחבר כנסת.

רשף חן: הוא בא לכאן בכוח החוק, אומר: רבותי, זכותי להישאר כאן, ואכן זוהי זכותו על פי החוק.

רשף חן: החוק קובע מהן הזכויות שמגיעות לו במצב הזה.

רשף חן: אנחנו פנינו למחלקה המשפטית של הכנסת, קיבלנו חוות דעת מפורטת, מה אני כיושב ראש סיעה חייב לתת לו כדי שהוא יוכל לתפקד כחבר כנסת, למעשה את רוב הדברים מלכתחילה נתתי לו, דבר אחד שבדיעבד נדמה שטעיתי בו זה נושא של כהונה בוועדות, הנושא הזה תוקן מיד כשקיבלתי את חוות הדעת, יוסי פריצקי מקבל את כל הזכויות שמגיעות לו על פי החוק כדי לתפקד כחבר כנסת.

רשף חן: הדיבור הזה על חבר כנסת שלא נותנים לו לבצע את חברותו הוא עורבא פרח, אין לו שום בסיס עובדתי, אין לו שום בסיס משפטי, והוא לא נועד לשום מטרה, אלא כדי ליצור נימוק למה שקורה.

רשף חן: עכשיו, מה שקורה פה הוא, שיש פה אינטרס פוליטי.

רשף חן: האינטרס הפוליטי הוא לשחרר את יוסי פריצקי כדי שיוכלו לסחור אתו.

רשף חן: יוכלו לסחור אתו כדי לגייס אותו לקואליציה.

רשף חן: כאשר שינוי הייתה חברה בקואליציה, הקואליציה עמדה על זה שאנחנו לא נשחרר אותו, אלא אם כן יהיה הסכם אתם.

רשף חן: וכאשר שינוי מחוץ לקואליציה, הקואליציה עושה פה דברים שאני לא חושב שאי פעם בהיסטוריה של הכנסת נעשו, כדי לשחרר אותו.

יוסף יצחק פריצקי: חבר כנסת - - -

רשף חן: אני מציע שתקרא לו לסדר פעם ראשונה.

רוני בר-און: אני מזהיר אותך.

רוני בר-און: אתה לא תורה לי מה לעשות - - -

רשף חן: אני ביקשתי, אני לא מורה לך.

רוני בר-און: אתה מתפרץ פה כל הזמן - - -

רשף חן: נכון.

רשף חן: ולכן קראת לי לסדר.

רוני בר-און: ואני מגביל את זכות הדיבור שלך לעוד שתי דקות.

רשף חן: זה במסגרת האופן התקין שבו יושב ראש הוועדה הזאת מנהל את כל הדיון הזה.

רשף חן: ובחריגה מאי הכוחנות הרגילה שלו.

רשף חן: המצב הוא שרוני בר-און מתגייס כאן למען הקואליציה, כדי לשחרר את יוסי פריצקי.

רשף חן: עכשיו, הוא רוצה לשחרר אותו, בצורה שבה הוא יקבל, על חשבון מדינת ישראל, שתי יחידות מימון.

רשף חן: זה בעצם הנושא שבו מדובר.

רשף חן: כי יוסי פריצקי יכול לעזוב - - -

אבשלום וילן: זה החוק, אבל.

אבשלום וילן: מי הציע תיקון לחוק הזה?

רשף חן: זה החוק.

רשף חן: אני מסכים שזה החוק.

רשף חן: אבל החוק הוא גם – אני אומר לכם מה החוק בעניין הזה.

רשף חן: האחד הוא, שכאשר ההתפלגות נעשית בשנתיים הראשונות של הכנסת – והטענה כאן שהיא קרתה הרבה לפני השנתיים הראשונות של הכנסת – לא מגיעות יחידות המימון האלה, אלא אם כן יש הסכמה של כל הסיעה, זה החוק.

רשף חן: החוק הוא שצריך הסכמה של כל הסיעות לעניין הזה, ואני אומר לכם עוד משהו: החוק הזה הוא מושחת.

רשף חן: מפני שאנחנו כולנו יודעים שהחוק הזה משמש לכל מיני סיעות לעשות פיצולי פיצולים.

רשף חן: לכאורה יכולתי לפצל עכשיו את הסיעה שלי ל-15 ולקבל 30 יחידות מימון.

רשף חן: זה מושחת.

רשף חן: זה לא נכון לעשות את זה.

רשף חן: המצב הוא חוקי, הוא תקין לחלוטין ואפשר לחיות אתו, והוא שיוסי פריצקי ימשיך להיות חלק מסיעת שינוי, יקבל את כל הזכויות שמגיעות לו על פי החוק, אנחנו אנוסים על פי החוק להמשיך ולסבול את נוכחותו, הוא אנוס על פי החוק להמשיך ולסבול את נוכחותנו, וזה המצב, וזה החוק וכך צריך להיות.

רשף חן: אם הוא רוצה לפרוש – אגב, לדעתי, ואני הנחתי את המסמך בפניכם, בשבוע האחרון ורק בשבוע האחרון, הוא עשה פעולות שמהוות פרישה, ואני לא מדבר רק על הצבעת אי האמון, אני מדבר בעיקר על החתימה לאלי ישי.

רשף חן: לדעתי, אלה פעולות של פרישה, משום שמה שארבל שכחה לומר לכם, זה שהצבעת אי אמון היא רק אחת מהדרכים שאפשר לפרוש.

רשף חן: גם פעולות שמהוות פרישה – כתוב שם לרבות – זו פרישה, אבל זה נושא אחר.

רשף חן: הוא לא יכול לכפות עלינו התפלגות.

רשף חן: רעיון העוועים הזה, שאנחנו נשב ונעשה פה חוק שיהיה רטרואקטיבי, פרסונלי – ואם למישהו יש איזשהו ספק שהוא גם רטרואקטיבי וגם פרסונלי – אז רוצים להחיל אותו אך ורק לכנסת הזאת - - -

רוני בר-און: נא לסיים.

רשף חן: הציע לנו יושב ראש ועדת הכנסת הנכבד, שאנחנו נעשה חוק יוסי פריצקי לכנסת ה-16.

רוני בר-און: תודה רבה.

רשף חן: זה מעשה שלא ייעשה.

רשף חן: אני מציע לכם וקורא לכם לא לתת יד למעשה הזה.

רשף חן: אם יש דבר אחד שאתם רוצים לעשות איזשהו תיקון בחקיקה, לאפשר לו לפרוש ולהסיר ממנו את ההגבלות של ריצה לכנסת הבאה, זה הדבר היחיד שהוא איכשהו מתקבל על הדעת בנסיבות האלה - - -

רוני בר-און: תודה רבה.

רשף חן: אבל שום דבר אחר הוא לא תקף, ומה שנעשה פה נעשה ממניעים זרים לחלוטין - - -

רוני בר-און: תודה רבה.

רשף חן: אני מציע לכם לא לתת לזה יד.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר הכנסת פריצקי.

יוסף יצחק פריצקי: בוקר טוב, אדוני.

רוני בר-און: אני מתנצל בפניך שהתחלנו בזמן, כי אתה לא טרחת להיות פה בזמן.

יוסף יצחק פריצקי: מכובדי היושב ראש, אני מתנצל שלא הגעתי בזמן.

יוסף יצחק פריצקי: אני, קודם כל, סברתי שלפחות מי שהלכו אתי יחד לבחירות יאמרו – אתה יודע.

יוסף יצחק פריצקי: כמעשה אנושי פשוט – שהם לפחות שמחים שהתיק נסגר.

יוסף יצחק פריצקי: מותר גם את זה לומר.

יוסף יצחק פריצקי: מותר גם לומר לחבר כנסת שבזכותו קיבלתם הרבה מנדטים, שמע, אנחנו חלוקים עליך, אבל אנחנו שמחים בשמחתך שפרקליט המדינה סגר את התיק, משום שהוא לא מצא ראיות אפילו לכאורה.

יוסף יצחק פריצקי: זו מידה קטנה של אנושיות, שאולי גם היא כדאי שתהיה.

יוסף יצחק פריצקי: עכשיו, לגופם של דברים ולגופו של עניין, אדוני.

יוסף יצחק פריצקי: אני, יחד עם סיעת שינוי – או סיעת שינוי, אין לה מה לעשות יחד אתי.

יוסף יצחק פריצקי: אגב, הבקשה המונחת כאן על השולחן לפרישה, היא הנותנת.

יוסף יצחק פריצקי: מה בעצם אומרת סיעת שינוי?

יוסף יצחק פריצקי: אומרת ככה: אין לך יד וחלק בישיבות הסיעה, אתה לא תבוא לישיבות הסיעה, אתה לא תבוא בשערנו, אתה לא תיכנס אלינו, אבל כיוון שהחלטת, הצבעת, נגד החלטת סיעה שלא היית שותף בה – לא יכולת, למשל, אפילו להשפיע, אולי, להצביע אחרת – אנחנו רואים בזה אקט של פרישה.

יוסף יצחק פריצקי: נו, באמת.

יוסף יצחק פריצקי: זאת אומרת: מצד אחד, לא תבוא לישיבה, אבל מצד שני, אם אתה מצביע נגד החלטת הישיבה, אנחנו רואים בזה כאילו אתה פרשת.

יוסף יצחק פריצקי: זו רק דוגמה אחת.

יוסף יצחק פריצקי: אשר ליחידות המימון: לא סוד הוא – ואני אומר את זה כאן – הסכמתי לוותר על יחידת מימון לטובתה של שינוי.

יוסף יצחק פריצקי: אלא מאי?

יוסף יצחק פריצקי: הייתי אצל מבקר המדינה, ואומר מבקר המדינה, אומר מנכ"ל מבקר המדינה כהאי לשנה: שינוי לא תהיה סיעה של 14 חברי כנסת, ותקבל 15 יחידות מימון.

יוסף יצחק פריצקי: שינוי היא סיעה של 14 חברי כנסת, היא תקבל 14 יחידות מימון, פלוס אחת.

יוסף יצחק פריצקי: ואם אתה רוצה לוותר, בבקשה.

יוסף יצחק פריצקי: אתה יכול לוותר לטובת אוצר המדינה, לא לטובת סיעת שינוי.

יוסף יצחק פריצקי: אני כבר אומר לך, אדוני היושב ראש, שאני מוותר על יחידת מימון אחת.

יוסף יצחק פריצקי: אני כבר אומר שאני מוותר על יחידת מימון.

יוסף יצחק פריצקי: שלא יבואו ויגידו: אדוני, הוא רוצה את יחידת המימון שלו.

יוסף יצחק פריצקי: אני מעדיף לוותר עליה לטובת קרן יושב ראש הכנסת לנזקקים, אבל אם לא – אני מוותר עליה לטובת אוצר המדינה.

יוסף יצחק פריצקי: אני כבר מוותר עליה.

יוסף יצחק פריצקי: אבל מה שרוצה סיעת שינוי הוא – לא.

יוסף יצחק פריצקי: להוציא ח"כ משורותיה, להיות בפועל 14, פוליטית, אבל לקבל 16 יחידות מימון.

יוסף יצחק פריצקי: זה הסיפור האמיתי כאן.

יוסף יצחק פריצקי: ולזה הכנסת לא צריכה לתת יד.

יוסף יצחק פריצקי: אין לנו מחלוקת שאנחנו לא צריכים יותר לחיות ביחד, האחד עם השני.

יוסף יצחק פריצקי: הרי זה ברור כאן, שאי אפשר יותר.

יוסף יצחק פריצקי: אז בכל הכבוד הראוי, הצעתי הצעה – עכשיו, יכולה סיעת שינוי לעשות דבר פשוט, בלי להכניס אותנו להליך הזה.

יוסף יצחק פריצקי: לומר: רבותי, אנחנו מתפלגים ממנו, אני כבר הודעתי בישיבה הקודמת: אני מוותר על השם, אני מוותר על הנכסים, אני מוותר על הרכוש.

יוסף יצחק פריצקי: יישארו סיעת שינוי עם השם, יקבלו 14 פלוס אחת, אני אקבל יחידת מימון אחת, לא שתיים, אוצר המדינה לא ייצא ניזוק, ובא לציון גואל.

יוסף יצחק פריצקי: אלא שהם לא רוצים בזה.

יוסף יצחק פריצקי: הם רוצים גם להחזיק את הכסף וגם להחזיק אותי בחוץ, וזה אי אפשר לתת להם, זה הכל.

יצחק כהן: למרות שיצאת זכאי.

יוסף יצחק פריצקי: ודאי.

יוסף יצחק פריצקי: לא שיצאתי זכאי - - -

שאול יהלום: למה אתם לא מוכנים לתת לו יחידה אחת?

רשף חן: התשובה היא, למשל – אני רשאי לענות לשאלה, אדוני היושב ראש?

רוני בר-און: בבקשה.

רשף חן: התשובה היא שכפי שאתם יודעים היטב, בכנסת הנושא הוא לא רק, ואפילו לא בעיקר, כסף, אלא גודל הסיעה.

רשף חן: אני אתן לכם דוגמה מהשבוע האחרון, שהיא זו שהביאה אותי לפנות אליכם בטענה שהוא פרש.

רשף חן: החתימה בעניין יושב ראש האופוזיציה, למשל, היא סיעתית.

קריאות: - -

אילנה כהן: - - את הסיעה.

אילנה כהן: באמת, תפסיקו לשחק את המשחק המלוכלך הזה.

גדעון סער: איך שלפיד מדבר עליו כל יום בעיתון, הוא אמור לתמוך בו כיושב ראש האופוזיציה?

רשף חן: אני יכול לסיים את המשפט?

גדעון סער: הרי גם אנחנו קוראים עיתון.

גדעון סער: הוא מייצג אותו?

רוני בר-און: גדעון, גדעון, התשובה לשאלה של חבר הכנסת רשף חן אם הוא יכול לסיים את המשפט היא כן, ועדיף.

יצחק כהן: את הכותרות, ראית?

רשף חן: תודה גם על הנחמדות.

יצחק כהן: יצא נקי.

יצחק כהן: ראית את הכותרת?

רוני בר-און: די.

רשף חן: גודל הסיעה כאן הוא גורם בעל משמעות.

רשף חן: למשל, נתתי לך דוגמה אחת.

רשף חן: זה נכון גם לעניין זמני דיבור, זה נכון גם לעניין ייצוג בוועדות, זה נכון לעניינים רבים מאד.

רשף חן: ואני לא מעוניין – סיעת שינוי מונה 15 מנדטים ולא 14 מנדטים.

רשף חן: והיא רוצה להישאר 15 מנדטים.

רשף חן: זה המצב.

שאול יהלום: אבל באמת הוא עוזב אתכם.

שאול יהלום: אתה לא יכול להיות מלאכותי.

שאול יהלום: אתה מצפה מאתנו שלא נחקוק חוק מלאכותי וחוק רטרואקטיבי - - -

אילנה כהן: אתה לא צודק.

אילנה כהן: חשבתי בהתחלה שאתה צודק כאן, אבל אתה לא צודק.

שאול יהלום: ואתה בעצמך בא ואומר: אני מחזיק בקרנות המלאכותיים.

שאול יהלום: זאת אומרת: אם אתה תגיד: אני לא רוצה לתת לו שתיים - - -

רוני בר-און: שאול, זו קריאת ביניים ארוכה מדי.

שאול יהלום: אני יכול לקבל זכות דיבור?

רוני בר-און: לא.

רוני בר-און: תצביע, תקבל זכות דיבור.

רוני בר-און: יש אנשים שעוד לא דיברו פעם ראשונה.

רוני בר-און: בבקשה, אילנה.

אילנה כהן: אתה יודע מה?

אילנה כהן: בתחילת דבריך, חשבתי שאתה צודק.

אילנה כהן: אבל אחרי שאני שומעת אותו, הוא אומר: אני לא רוצה שתי יחידות מימון, הוא לא משתתף אתכם בסיעה.

אילנה כהן: אתם רוצים לתפוס את המקל משני הצדדים.

אילנה כהן: זה לא יכול להיות.

אילנה כהן: אז תפסיקו עם זה, באמת.

אילנה כהן: זה לא מכובד, זה לא יפה.

אילנה כהן: זה, באמת, אתה בא ואתה אומר שכביכול מחוקקים בשבילו.

אילנה כהן: אני אין לי שום דבר, לא בעדו ולא כנגדו.

אילנה כהן: אני אומרת את זה באופן כללי.

אילנה כהן: לא יכול להיות.

אילנה כהן: או שתחליטו שאתם נותנים לו להשתתף בסיעה, ואז תהיה לו האצבע של "פסוקו של יום" והוא יוכל להצביע כמו שצריך, אז זה סיפור אחר.

אילנה כהן: אם אתם לא רוצים לתת לו להשתתף, לא להיכנס, לא להצביע, לא שום דבר, תנו לו את הזכות הלגיטימית שלו.

אילנה כהן: נקודה.

רשף חן: אני חושב ש - - -

רוני בר-און: לא, לא.

רוני בר-און: לא מנהלים אתך דו-שיח עכשיו.

רשף חן: סליחה, אני רוצה להתייחס לאילנה כהן.

רוני בר-און: סלחתי.

רוני בר-און: לא נותן לך, לא נותן לך.

רשף חן: אני רוצה לענות לך, אבל היושב ראש - - -

רוני בר-און: אני קורא אותך לסדר.

רוני בר-און: חבר הכנסת גדעון סער, רצית לומר משהו?

גדעון סער: כן, אדוני היושב ראש.

גדעון סער: אני מתחבר לקריאת הביניים של חברת הכנסת אילנה כהן, כאות למה שקורה כאן.

גדעון סער: כי בשעה שמספרים לנו שהכל בסדר, באותה עת מניחים בפנינו בקשת פרישה.

גדעון סער: וברור שהדברים לא מתיישבים אחד עם השני.

גדעון סער: עכשיו, אני מסכים עם חבר הכנסת פורז ואני מסכים עם חבר הכנסת חן, שההצעה היא בעייתית.

גדעון סער: אבל המצב הוא בלתי אפשרי.

גדעון סער: זו הצעה בעייתית, שבאה לפתור מצב בלתי אפשרי.

גדעון סער: איך אפשר לבוא לאדם שמונעים ממנו להשתתף בישיבות סיעה – ואגב, אני שמעתי בעבר שממשמעת סיעתית אתם באדיבות

גדעון סער: כם שחררתם אותו.

גדעון סער: אבל כשזה נוח לכם, לצורך בקשת הפרישה, אתם טוענים אחרת.

גדעון סער: מצד אחד הוא לא יכול להיות שותף להחלטות, מצד שני, לצורך בקשת הפרישה, אתם אומרים: הוא הפר את ההחלטות שאנחנו לא מאפשרים לו להיות שותף בקבלתן.

גדעון סער: נדמה לי, שמה שיפה בסיעת שינוי, זה שאחרי כל מה שקרה בה, היא לא איבדה את היכולת להטיף מוסר לאחרים, ואני אומר את זה גם בעקבות הטפת המוסר של יושב ראש הסיעה פה.

גדעון סער: אתה בא ומטיל דופי, כאשר אתה יודע שחודשים ארוכים אנחנו ממתינים בסבלנות על מנת שתפתרו את עניינכם.

גדעון סער: זה לא מצב שנוח למישהו, זה לא מצב שמישהו מעוניין בו, זה מצב שאתם – מסיבות תמוהות.

גדעון סער: כי אתם, אין פה דבר רציונלי בהתנהגות שלכם, יש רק אמוציות.

גדעון סער: הרי אתם באים ואומרים: אנחנו רוצים להיות 15.

גדעון סער: אבל אתם לא 15.

גדעון סער: אתם החלטתם, באותו יום שהתכנסתם במשרדי שינוי בתל אביב, לא להיות 15 (חמש עשרה).

שאול יהלום: חמישה עשר.

גדעון סער: חמישה עשר.

גדעון סער: אני מתנצל.

יצחק כהן: לא, חמש עשרה.

יצחק כהן: הם בנות, גם.

רוני בר-און: נו, נו.

רשף חן: כן.

רשף חן: תרומה לרמה.

יצחק כהן: מה רע בבנות?

רוני בר-און: איציק.

גדעון סער: לכן ההצעה היא באמת הצעה שמשלבת מרכיבים שהם בגדר מסננות שנועדו עם אינפלציה של בקשות שנעשו בעייתיות.

גדעון סער: ברגע שאתה אומר: 75% מהחברים צריכים לתמוך , אז אתה אומר: יש קונצנזוס בכנסת על נושא – קשה מאד למצוא נושא שבו למעלה מ-75% מסכימים.

גדעון סער: ברגע שאתה בא ואומר: אני נותן פתרון שהוא בגדר הוראת שעה, אתה מצמצם את הבעייתיות.

גדעון סער: הכל טוב ויפה.

גדעון סער: אני מציע לוועדה, קודם כל, לדחות את בקשת שינוי לפרישה.

רשף חן: זה לא על סדר היום.

רוני בר-און: אני אעמיד את זה על סדר היום.

גדעון סער: אני לא יודע.

גדעון סער: אני כתבתי - - -

רשף חן: אתה רוצה להעמיד, אז בוא נדון.

רשף חן: אבל אז אני צריך לקרוא את המכתב ולדון.

רוני בר-און: אתה ביקשת את זה ואני אעלה את זה לסדר היום.

רוני בר-און: אני יודע שאני בדרך כלל נענה לבקשות שלך.

רשף חן: אני שמח.

רשף חן: כי בתחילת הישיבה הודעת שלא הספקת לקרוא, אתה לא מעמיד.

רשף חן: עכשיו אתה משנה את עמדתך, במסגרת - - -

רוני בר-און: קראתי את השורה האחרונה, אני לא חושב שהמלל הרב פה יכול להוסיף לנו.

רשף חן: במסגרת היושר וההגינות שאתה מגלה בכל הדיון הזה, בסדר גמור.

רוני בר-און: במסגרת המלל הרב שהכברת פה, קראתי את השורה האחרונה - - -

רשף חן: אני שמח שאתה מעלה את זה, אז בוא נקיים דיון.

גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני מבין שלבקשת יושב ראש סיעת שינוי, כפי ששמעתי אותה במו אוזני בתחילת הישיבה, חולקה לנו – והיא מונחת בפני – בקשת סיעת שינוי שאנחנו נאשר פרישה.

גדעון סער: אז אני מודיע, שאני מתכוון להצביע נגד בקשת סיעת שינוי.

רוני בר-און: אדוני יושב ראש הקואליציה, אתה מבין, שאין לך צורך להסביר לי את העניין הזה.

רוני בר-און: החלטתי שאנחנו נצביע על זה.

גדעון סער: אבל אולי לאחרים?

רוני בר-און: אלא אם אתה רוצה ממש ליהנות מזה, מה שאני כמובן לא אמנע.

רוני בר-און: אבל אתה הרי מכיר אותי.

רוני בר-און: אני כבר הודעתי שזה יתקיים, אז אין צורך לשכנע אותי.

גדעון סער: בסדר, אדוני היושב ראש.

גדעון סער: אני רק אומר – קודם כל, אי אפשר לקבל הודעה על פרישה של מי שהחליטו להפריש אותו.

גדעון סער: זה פשוט דבר בלתי סביר.

גדעון סער: אפשר להטיף על הגינות עד מחר בבוקר, ולהיות הכי לא הגון בעולם.

גדעון סער: כנראה שאין בעיה בדבר הזה.

רוני בר-און: תודה רבה.

גדעון סער: אדוני היושב ראש, זה לעניין בקשת סיעת שינוי.

גדעון סער: עכשיו יש לנו הצעה לחקיקה.

גדעון סער: ובעניין הזה אני מציע שנתקדם עקב בצד אגודל.

גדעון סער: החשיבות של הסכמה רחבה פה היא מאד מאד גדולה.

גדעון סער: יכול להיות שאנחנו צריכים לתת עוד פרק זמן קצר לצדדים על מנת שהדבר ייפתר בלי שנצטרך לחוקק, אבל שיהיה ברור שעשינו – אני יודע, היושב ראש, כמה מאמצים נעשו.

גדעון סער: האמן לי, אתה יודע שאני יודע.

רוני בר-און: ודאי.

גדעון סער: אבל אנחנו לא בהתלהבות הולכים לחקיקה הזאת.

גדעון סער: ואם לא יהיה מנוס, חשוב מאד שהדבר הזה יבוא בהסכמה רחבה, מתוך הנחה שאין לנו פתרון אחר למצב שנוצר.

גדעון סער: תודה.

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: בבקשה, חבר הכנסת וילן.

אבשלום וילן: אני רוצה להרחיב קמעה את ההצעה של גדעון סער, ולומר: חברי שינוי, אתם שומעים פה מכולם.

אבשלום וילן: יש קונצנזוס כללי, שאנחנו לא רוצים חקיקה ואנחנו פונים אליכם לפתור את הבעיה.

אבשלום וילן: זה לא יעזור – פריצקי יודע.

אבשלום וילן: אני יצאתי לתקשורת ביום הראשון, קראתי לו להתפטר ציבורית, לא משפטית, וכולי וכולי וכולי – אבל נוצר מצב, וזה המצב.

אבשלום וילן: אל תביאו את הכנסת לחוקק חוקים בלתי נסבלים מבחינה דמוקרטית, ותכירו בנתוני המציאות.

אבשלום וילן: אני לא בא אליכם בטענות, לא בא אליו.

אבשלום וילן: יש מחוזות בחיים, לפעמים זה ככה קורה, וההתנהגות שלם מהבחינה הזאת, בלשון המעטה, היא לא ראויה.

אבשלום וילן: לכן אני מציע, בואו נמתין שבוע, תשקלו את זה, ואחר כך נוכל לעשות חקיקה.

רוני בר-און: אנחנו ממתינים שישה חודשים, אז שבוע יעזור – בבקשה.

רוני בר-און: חבר הכנסת יהלום, שיש לו תמיד פתרונות יצירתיים.

יולי יואל אדלשטיין: ואלה שלא דיברו אפילו בסיבוב הראשון?

רוני בר-און: ביקשת?

יולי יואל אדלשטיין: שלוש פעמים.

רוני בר-און: לא שמתי לב.

רוני בר-און: אני מתנצל.

רוני בר-און: אותך אני אף פעם לא אקפח.

שאול יהלום: רגע, אני לא דיברתי.

שאול יהלום: זו פעם ראשונה, מה אתה רוצה?

רוני בר-און: בסדר.

רוני בר-און: זו פעם ראשונה שהוא מדבר.

רוני בר-און: חבר הכנסת אדלשטיין, אתה תדבר אחר כך, תברך אותו על הפעם הראשונה שהוא מדבר.

שאול יהלום: לא, אבל הפריעו לי.

שאול יהלום: מה?

שאול יהלום: נאום ראשון לא מפריעים.

רוני בר-און: הוא שאמרתי, נתתי את הרמז הזה בהדרכה.

שאול יהלום: אני פונה, באמת, לסיעת שינוי, וקודם כל אני פונה באמת אליך, אדוני היושב ראש.

שאול יהלום: היד צריכה לרעוד עם כל הבעייתיות, לעשות חוק פריצקי.

שאול יהלום: זה באמת חוק אישי, מעולם לא עשינו את זה, אלא באמת במקרים שהם נגד בעיות נוראות שהיו - - -

רוני בר-און: שים את עצמך בנעליו דקה אחת.

שאול יהלום: רגע, רגע.

שאול יהלום: נכון, אני מבין.

שאול יהלום: לכן אני בא ואומר לסיעת שינוי: פריצקי, מה שעשה עשה, וכבודו לא נשגב מזה, ואתמול הוא חטף עם סגירת התיק, שאנחנו מברכים אותו, הוא חטף "מי שברך" מהיועץ המשפטי - - -

גדעון סער: מפרקליט המדינה.

שאול יהלום: מפרקליט המדינה, שהוא ודאי היה מעדיף לשבת במקלט ולא לחטוף.

שאול יהלום: אבל אני אומר, אתם באמת ייאשתם אותו.

שאול יהלום: נפרדתם, אמרתם לא רוצים לשבת אתו, אמרתם לא יהיה חלקו בנו, עשיתם סדרה של דברים, פיטרתם אותו מכל תפקידיו, אז באמת אתם 14.

שאול יהלום: הרי מה אתה רוצה?

שאול יהלום: להגיד את כל הדברים האלה, נתנו לו סטירות לחי, סילקנו אותו ובכל זאת אנחנו 15?

שאול יהלום: לכן אני ממש מבקש ממך, אל תביא את הכנסת – לא יודע אם יעבור או לא, אבל אל תביא את הכנסת לחוקק באמת חוקים אישיים, אלא תתנו לו את היחידה האחת המסכנה הזאת, אתם באמת סיעה גדולה של 14, לא חסר לכם תקציבים, אתם ממשיכים להיות סיעה, אין לכם סיעה דומה ב-14, במספרים, שאתם צריכים לראות מי ייפול, לעניין של יושב ראש האופוזיציה, מי כמוך יודע שהוא עושה כבר את מה שהוא צריך לעשות ללא שום קשר.

שאול יהלום: אז רק העניין הכספי?

שאול יהלום: תפתרו את העניין.

רוני בר-און: תודה רבה, שאול.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: עוד מישהו רוצה להוסיף בעניין הזה משהו?

רוני בר-און: אה.

רוני בר-און: יולי.

גדעון סער: הבטחת לאדלשטיין, אדוני היושב ראש.

רשף חן: אתה מקיים דיון בנושא של הפרישה?

רשף חן: אם אתה רוצה, אפשר.

רוני בר-און: יולי אדלשטיין, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: אני קודם כל מברך את חבר הכנסת שאול יהלום על הנאום הראשון.

יולי יואל אדלשטיין: זה היה נאום - - -

רשף חן: רוני, אתה מקיים דיון בנושא הפרישה?

רשף חן: אתה יכול לענות לי?

יולי יואל אדלשטיין: בנושא עצמו – ודברי מכוונים בראש ובראשונה לרשף חן, יושב ראש סיעת שינוי.

יולי יואל אדלשטיין: תראו, חקיקה בדרך כלל באה באיזשהו קונטקסט.

יולי יואל אדלשטיין: לא יודע.

יולי יואל אדלשטיין: אם בעשור האחרון היה מספר של חוקים – מספר רב של חוקים – שמשפרים את מצב זכויות האזרח, לא יתכן שעכשיו יבוא פתאום עכשיו איזשהו חוק שנעשה בו שלושה צעדים אחורה בתחום הזה.

יולי יואל אדלשטיין: בשבילי, ההצעה המוצעת כאן – ורשף, אתה דווקא צדקת לגבי ההצעה – היא בדיוק שלושה צעדים אחורה מבחינת כל הפעילות של כל מיני חברי כנסת מכל מיני סיעות בכנסות האחרונות, שניסו למנוע את המצב הזה של פרישות ופילוגים, ומצבים שבהם כנסת מתחילה עם 15 סיעות, מסיימת עם שלושים סיעות, ואני מדייק במספרים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אני כאן מצטרף לכל אלה שכבר פנו אליך, דווקא מכיוון שאתה מבין את הבעייתיות של החקיקה - ואני חושב שכולנו היינו נורא עדינים לגבי החוק המוצע – אל תביא אותנו למצב שבאמת ועדת כנסת אחת תחוקק חוק מסוג זה, ובסופו של דבר זה מה שיקרה.

יולי יואל אדלשטיין: אם לא יימצא פתרון בהידברות זה מה שיקרה, וזה באמת יהיה לרעת הכנסת ולרעת כל התהליך של שיפור התדמית של הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

רשף חן: אני מבקש רשות דיבור.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: כן.

רוני בר-און: בבקשה.

רשף חן: אני מבקש לשאול אותך, האם אתה מעלה או לא מעלה על סדר היום את הנושא של הפרישה.

רוני בר-און: מעלה.

רוני בר-און: את הבקשה שלכם להצבעה.

רשף חן: עכשיו, אני רוצה לומר כאן לחברי הוועדה.

רשף חן: נושא של פרישה מסיעה הוא נושא עובדתי, הוא נושא כבד, והוא נושא רציני.

רשף חן: הוא מצריך דיון רציני של הוועדה הזאת.

רשף חן: הוא לא צריך להיעשות כלאחר יד, ולא צריך להיעשות כמין קונטרה פוליטית או לחץ פוליטי.

רשף חן: יושב ראש הוועדה הזאת, כפי שאתם זוכרים, הודיע שבגלל שהוא קיבל את זה רק אתמול, הוא לא הספיק לקרוא את זה, ולכן הוא לא מעלה את זה על סדר היום.

גדעון סער: זה הונח לפנינו.

רוני בר-און: הצעתי לך לקרוא את זה.

רשף חן: ולכן הוא לא מעלה את זה על סדר היום.

רוני בר-און: אף פעם לא אמרתי את זה.

רשף חן: אתה אמרת את זה בצורה מפורשת.

קריאות: - -

גדעון סער: זה רק שני עמודים.

גדעון סער: זה לא כל כך מסובך.

גדעון סער: זה שני עמודים בלבד.

אבשלום וילן: מכל הקצוות ומכל ה- - - פנינו אליך.

רוני בר-און: תודה רבה לך.

אבשלום וילן: - -

רשף חן: אני מבקש לסיים את דברי.

רשף חן: זה שדברי לא מוצאים חן בעיניך זה לא סיבה להפסיק את דברי.

רשף חן: אני מבקש שתיתן לי לסיים את דברי.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: אני מורה לך להפסיק, אני עצרתי את זכות הדיבור שלך.

רשף חן: למה, כי הם לא מוצאים חן בעיניך?

רוני בר-און: אני קורא לך לסדר בפעם השלישית, ומבקש אותך לעזוב.

רשף חן: אתה עושה עכשיו הצבעה?

רוני בר-און: אני קורא לך לסדר בפעם השלישית.

רשף חן: אתה עושה עכשיו הצבעה?

רוני בר-און: כן.

רוני בר-און: אני אקרא לך להצבעה.

רוני בר-און: קודם תעזוב, אני אקרא לך להצבעה.

רשף חן: אוי, רוני בר-און.

רשף חן: מזל שלא היית יועץ משפטי לממשלה.

קריאות: או, באמת...

יצחק כהן: מה זה צריך להיות?

ענבל גבריאלי: תגיד לי, אין לך עצם בלשון?

גדעון סער: זה מיותר.

גדעון סער: זה מיותר.

ענבל גבריאלי: אין לך עצם בלשון?

ענבל גבריאלי: אתה לא יודע מה מיותר ומה לא מיותר לומר?

יצחק כהן: גועל נפש.

יצחק כהן: אחר כך הוא מדבר על פריצקי.

ענבל גבריאלי: כן.

ענבל גבריאלי: זה מה ש - - -

רוני בר-און: עכשיו תכניסו אותו להצבעה.

רוני בר-און: אנחנו מצביעים - - -

ענבל גבריאלי: בעצם, לא.

ענבל גבריאלי: עוד מעט.

רוני בר-און: אם הוא לא חיכה, הוא לא חיכה.

אברהם פורז: אדוני היושב ראש, יש לי רק הערה אחת, אם הוא איננו.

רוני בר-און: לא, לא.

רוני בר-און: הנה, הוא פה.

אברהם פורז: אני לא התכוונתי לדבר בדיון הזה, אבל אני חושב שבקשה של מפלגה או סיעה לראות במישהו כמי שפרש – שאגב, נותנת לו זכות ערעור לבית המשפט, כי הרי אתה לא יודע את תוצאות ההצבעה – אני לא חושב שיכולה להיעשות באופן כזה שלא ניתנת לנו האפשרות להצביע למה אנחנו חושבים שהמעשים שנעשו הם בגדר פרישה מסיעה.

רוני בר-און: תודה רבה.

אברהם פורז: אני חושב שהסדר התקין מחייב לאפשר לפרוס את זה, שחבר הכנסת יבין - - -.

רוני בר-און: אתה רוצה להסביר את זה?

רוני בר-און: בבקשה.

רשף חן: אני רוצה להסביר את זה.

רוני בר-און: אתה בחוץ.

רוני בר-און: תצא חזרה, נקרא לך להצבעה.

רוני בר-און: החוצה.

אברהם פורז: צ'פי, צ'פי, אני אסביר.

רשף חן: אתה קראת לי פנימה.

רוני בר-און: סדרנים, בבקשה.

רשף חן: אתה קראת לי פנימה.

רוני בר-און: קראתי לך להצבעה, עכשיו אני נותן להסביר.

רשף חן: אז מה?

רוני בר-און: סדרנים בבקשה.

אברהם פורז: צ'פי, תצא.

אברהם פורז: תצא.

רשף חן: אני עדיין בדעתי הקודמת.

אברהם פורז: אדוני היושב ראש, יש שני מצבים שבהם חבר כנסת נפרד מסיעתו.

אברהם פורז: המצב הראשון הוא מצב של התפלגות.

אברהם פורז: החוק קובע מתי יש התפלגות.

אברהם פורז: במצב המשפטי הנוכחי אין כל אפשרות לוועדת הכנסת לאשר התפלגות, אלא בהסכמה.

אברהם פורז: ואתה מודע לזה היטב שאלמלא היית חושב אחרת, היית מביא להצבעה את עניין ההתפלגות.

אברהם פורז: הואיל ועניין ההתפלגות הוא רק בהסכמה, משום שאין שליש מחברי הסיעה שמבקשים להתפלג, אז ההתפלגות איננה אפשרית.

אברהם פורז: אבל יש מצב נוסף שהחוק מכיר.

אברהם פורז: והחוק אומר, שכאשר חבר הכנסת עושה מעשים שהחוק מונה אותם, הוא ייחשב כפורש מסיעתו.

אברהם פורז: והחוק קובע שחבר כנסת, כאשר הוא מצביע בהצבעת אי אמון בניגוד לעמדת הסיעה, או במקרה הזה כאשר, למשל, חבר כנסת מצביע בניגוד לעמדת סיעתו בשאלה מי יושב ראש האופוזיציה, אלה מעשים מובהקים של פרישה מסיעה.

אברהם פורז: השאלה שנשאלת היא רק שאלת התמורה.

אברהם פורז: משום שהחוק אומר שאת זה צריך לעשות בתמורה.

אברהם פורז: והאמת היא, אני התלבטתי עד אתמול אם יש תמורה, אבל אחרי שראיתי שסיעת הליכוד מוכנה לעשות חוק מיוחד כדי לאפשר לחבר הכנסת לקבל שתי יחידות מימון, אז הנה התמורה.

אברהם פורז: אתם עכשיו, סיעת הליכוד, עם כל הכבוד, שאתה מוליך את זה, ואלה שתומכים בך – הנה התמורה.

אברהם פורז: אתם עכשיו נותנים לחבר הכנסת פריצקי 100,000 שקל בחודש, שזה כסף, אם באמת התרגיל הזה יצליח.

רוני בר-און: אתה רוצה לדבר על העניין של הפרישה, לא על העניין של החוק?

רוני בר-און: נתתי לך grace כחבר כנסת ותיק וכשר לשעבר, grace שלא הייתי נותן לאף אחד אחר.

רוני בר-און: אתה רוצה לדבר על עניין הבקשה שלכם לאשר את דבר הפרישה?

אברהם פורז: נכון.

רוני בר-און: אז זה הזמן שהקציתי לך.

רוני בר-און: אחרי שקראתי להצבעה.

רוני בר-און: אתה רוצה לנצל את זה – מה טוב.

רוני בר-און: אתה לא רוצה – נעבור להצבעה.

אברהם פורז: אני מנצל.

אברהם פורז: אני אומר: האיש הצביע אי אמון פעמיים נגד החלטת הסיעה, חתם כדי שיושב ראש מפלגתו לא יהיה יושב ראש האופוזיציה, ויקבל תמורה על ידי סיעת הליכוד על ידי הליך שמתבצע פה היום ביוזמת חקיקה שמטרתה לתת לו 100,000 לחודש, והנה לך הקייס המוחלט של פרישה מסיעה.

רוני בר-און: ולכן אתם מבקשים לאשר את דבר הפרישה.

אברהם פורז: לכן אנחנו מבקשים לאשר שהוא פרש מהסיעה.

אבשלום וילן: חוות הדעת של היועצת המשפטית לא אומרת את זה.

רוני בר-און: תודה רבה, נא לקרוא לחבר הכנסת רשף חן להצבעה.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני, אתה רוצה את תגובתי, או לא?

יוסף יצחק פריצקי: אני רק שואל.

רוני בר-און: אתה רוצה להגיב?

רוני בר-און: אתה עומד על זה?

יוסף יצחק פריצקי: אני לא עומד על כלום.

רוני בר-און: אתה רוצה להגיב, בבקשה.

רוני בר-און: אתה רוצה להגיב?

יוסף יצחק פריצקי: לא, אדוני.

רוני בר-און: אני מעמיד, איפוא, להצבעה - - -

יוסף יצחק פריצקי: רק אני מבקש שיירשם בפרוטוקול – הואיל והולכים לערעור לבית המשפט – שהעובדה שאני לא מגיב, אינה אומרת שאני מסכים לדברים שנטענו.

יוסף יצחק פריצקי: זה הכל.

רוני בר-און: אנחנו מעמידים, איפוא, להצבעה, את בקשת יושב ראש - - -

ארבל אסטרחן: אם כבר מדברים על בית משפט, מן הראוי שכל הדברים יישמעו פה.

ארבל אסטרחן: מדובר בהחלטה כל כך משמעותית.

רשף חן: אתה רוצה שאני אצא עוד פעם?

רוני בר-און: כן.

רוני בר-און: אתה יודע מה?

רוני בר-און: רעיון טוב, תצא עוד פעם.

רשף חן: אני חוזר על דברי בפעם השלישית.

רוני בר-און: זה רעיון לא רע.

יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב ראש, אני מבקש לומר מספר דברים.

יוסף יצחק פריצקי: אחד, לא קיבלתי תמורה, לא ביקשתי תמורה, לא התניתי תמורה, לא הייתה שום תמורה בהצבעתי, בהצבעת האמון שהצבעתי בעד הממשלה הנוכחית.

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לומר שאני גאה שהצבעתי בעד הממשלה הזאת, שהיא ממשלת התנתקות.

יוסף יצחק פריצקי: דרך אגב, סיעת שינוי צריכה להחליט מה הקו הפוליטי שלה.

יוסף יצחק פריצקי: היא בעד התנתקות, אבל היא מצביעה נגד ממשלת ההתנתקות, היא הכינה את התקציב אבל היא הצביעה נגד התקציב.

יוסף יצחק פריצקי: מה בדיוק היא אומרת?

יוסף יצחק פריצקי: פעם היא יושבת עם יהדות התורה, פעם היא לא יושבת עם יהדות התורה, פעם היא בעד, פעם היא נגד.

יוסף יצחק פריצקי: באיזה זיג או באיזה זג היא נמצאת היום?

יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לומר עוד דבר.

יוסף יצחק פריצקי: ביקשתי התייעצות וקיבלתי התייעצות עם היועצת המשפטית לכנסת לבקשתי.

יוסף יצחק פריצקי: נדמה לי שאתה, חבר הכנסת סער, היית שותף להתייעצות הזאת.

יוסף יצחק פריצקי: ושאלתי: האם בהצבעה הזו יש משום פרישה, ונאמרה לי תשובה שלילית.

יוסף יצחק פריצקי: התשובה הייתה: לא.

יוסף יצחק פריצקי: בדקתי את העניין הזה.

יוסף יצחק פריצקי: ולכן, העדפתי בתחילה להימנע, משום שבאתי ואמרתי: אף על פי כן ולמרות הכל.

יוסף יצחק פריצקי: אלא שכשראיתי שהדבר מותנה בקול אחד – אחד.

יוסף יצחק פריצקי: הרי אם הייתי מצביע עם סיעת שינוי, לא הייתה ממשלה היום.

יוסף יצחק פריצקי: לא הייתה ממשלת התנתקות היום - - -

יורי שטרן: היית עושה טוב מאד.

יוסף יצחק פריצקי: יכול להיות.

יוסף יצחק פריצקי: יכול להיות, אבל זו לא עמדתי הפוליטית, מה לעשות.

יוסף יצחק פריצקי: אז זה הדבר הראשון.

יוסף יצחק פריצקי: עכשיו, איזו טענה אבסורדית, מגוחכת, ואני לא רוצה עוד לומר מהי, לומר למישהו: פרשת מסיעה, משום שהסיעה החליטה, ולא נתנו לך להשתתף בהצבעה הזו.

יוסף יצחק פריצקי: אולי הייתי יושב בישיבת סיעה ומשכנע את האנשים להימנע?

יוסף יצחק פריצקי: אולי הייתי יושב בישיבת סיעה ואומר: רבותי, איך אתם יכולים להצביע נגד ממשלת התנתקות?

יוסף יצחק פריצקי: לפחות הייתה לי את זכות השימוע, את זכות הטיעון.

יוסף יצחק פריצקי: אבל בסיעת שינוי, אדוני היושב ראש, אין שימוע ואין טיעון.

יוסף יצחק פריצקי: מחליטים בגורלו של אדם לפני ששומעים אותו, מבקשים שהוא יפרוש לפני ששומעים אותו, הולכים ככה ועושים ככה, זה המצב.

יוסף יצחק פריצקי: אני חושב שאת הבקשה הזאת צריך לדחות על הסף.

יוסף יצחק פריצקי: תודה רבה.

רוני בר-און: טוב.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: אני מעמיד את זה להצבעה.

קריאה: תקרא לצ'פי.

רוני בר-און: הוא בפנים.

רוני בר-און: אני מעמיד, איפוא, להצבעה, את בקשת סיעת שינוי – באמצעות יושב ראש הסיעה, כפי שבאה לידי ביטוי במכתבו מיום 17 בינואר 2005, לאשר את דבר הפרישה של חבר הכנסת פריצקי מסיעת שינוי, בהתאם לסמכויות ולחובות המצוינות בסעיף 61 לחוק הכנסת, התשנ"ד-1994.

רוני בר-און: מי בעד הבקשה של סיעת שינוי, ירים את ידו.

אתי בן-יוסף: שלושה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: מי נגד הבקשה הזאת ירים את ידו.

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: אני קובע, איפוא, שברוב של 12 כנגד שלושה, בנמנע אחד, בקשת שינוי לאשר את דבר הפרישה, נדחתה.

רוני בר-און: אשר לדיון בהצעת החוק, אני נעתר להצעה שהשמיעו פה יושב ראש הקואליציה וגם חבר הכנסת אבו וילן, אולי גם אחרים שאני לא זוכר כרגע.

רוני בר-און: אני דוחה את המשך הדיון בהצעת החוק הזו לשבוע הבא.

רוני בר-און: אם תוך השבוע הזה יבוא פתרון שיספק את שני הצדדים, אני אשמח, וכמובן גם אחרים.

רוני בר-און: אם יש לחברים שלוקחים עכשיו מפה את הצעת החוק הזאת הצעות לתקן את הצעת החוק הזאת או להוסיף הערות משלהם, גם ההצעות האלה יידונו בשבוע הבא.

רוני בר-און: בזה מסתיים פרק הדיון בנושא בקשת חבר הכנסת פריצקי.

יוסף יצחק פריצקי: תודה.

יוסף יצחק פריצקי: ג.

יוסף יצחק פריצקי: בקשת חברי הכנסת גדעון סער – יו"ר סיעת הליכוד - ואיתן כבל – יו"ר סיעת העבודה - לקיים רביזיה על החלטת ועדת הכנסת שלא להיעתר לבקשת יו"ר הכנסת להזמין את השרים לשעבר משה נסים ואמנון רובינשטיין לשאת דברים בכינוס המיוחד בט"ו בשבט, בנושא: "הגיע זמן חוקה"

רוני בר-און: אנחנו עוברים לנושא הבא.

רוני בר-און: זה נושא שהוספנו אותו אתמול לסדר היום, וזאת בקשתם של חברי הכנסת גדעון סער ואיתן כבל לקיים רביזיה על החלטת ועדת הכנסת שלא להיעתר לבקשת יו"ר הכנסת להזמין את השרים לשעבר משה נסים ואמנון רובינשטיין לשאת דברים בכינוס המיוחד בט"ו בשבט, בנושא "הגיע זמן חוקה".

רוני בר-און: כן, בבקשה, חברת הכנסת ענבל גבריאלי.

ענבל גבריאלי: אני מבקשת לפני ההצבעה לומר כמה דברים.

אבשלום וילן: זה רביזיה, לא?

אבשלום וילן: כי אם נפתח בדיון, גם לי יש מה להגיד.

רוני בר-און: שניה, שניה.

רוני בר-און: אתמול האשימו אותנו במחטף.

ענבל גבריאלי: לכן אני מבקשת להגיב.

רוני בר-און: והיום אנחנו נענה על ההאשמות האלה, וגם נדאג שזה לא יהיה מחטף, ואם מישהו אומר שהוא לא נערך מספיק לרביזיה אז אולי עוד נדחה אותה, רק שלא יאשימו אותנו במחטפים.

יצחק כהן: אפשר לשמוע פרטים על ההצבעה, אדוני היושב ראש?

רוני בר-און: כן, כן.

רוני בר-און: גבירתי היועצת המשפטית.

רוני בר-און: רביזיה, יש לה תנאים לפני ההצבעה?

רוני בר-און: אנשים צריכים לנמק את הרביזיה, אפשר להתנגד לרביזיה?

ארבל אסטרחן: מאחר שיש הצבעה יש לאפשר דיון.

רוני בר-און: בבקשה, חבר הכנסת סער, נא לנמק את הרביזיה.

גדעון סער: תודה אדוני היושב ראש.

גדעון סער: אני חושב שההחלטה שהתקבלה אתמול, ביסוד שלה הייתה מורת רוח של חברים בוועדה, אולי אפילו של רוב חברי הוועדה, מהעובדה שבראייה שלנו השימוש בסעיף הזה לא צריך להיות תדיר, הוא צריך להיות נדיר.

רוני בר-און: אחת לחמישים שנה.

גדעון סער: במובן הזה שהבמה של הכנסת היא במה המיועדת לחברי הכנסת, שהם נבחרי העם, ובה הם מבטאים את עמדותיהם בנושאים השונים.

גדעון סער: יחד עם זאת נוצר פה מצב, אשר בו, לפי דעתי – שלה שותף גם יושב ראש סיעת העבודה, חבר הכנסת איתן כבל – אם ההחלטה כפי שהתקבלה אתמול תיוותר על כנה, אנחנו לא רק נלבין את פניהם של שני השרים לשעבר אשר שמותיהם מופיעים כבר על ההזמנות - - -

מיכאל איתן: וחברי כנסת לשעבר.

גדעון סער: שרים וחברי כנסת לשעבר, מובן.

מיכאל איתן: זה רלוונטי.

מיכאל איתן: שרים וחברי כנסת.

רוני בר-און: למה זה רלוונטי?

מיכאל איתן: משום שאם הם היו רק שרים, יכולה הייתה להיות טענה שמעמדם יותר קטן - - - של הכנסת.

מיכאל איתן: תרומתם לכנסת הייתה מאד משמעותית גם כחברי כנסת.

מיכאל איתן: לא רק כשרים.

רוני בר-און: טוב.

רוני בר-און: לא חשוב.

גדעון סער: בכל אופן, אי אפשר שלא לראות את זה גם, בנסיבות שנוצרו – אנחנו בעצם אומרים לאותם חברים - - -

רוני בר-און: אי אפשר ככה, חברים.

רוני בר-און: קולט, את משתתפת בישיבה?

קולט אביטל: אני משתתפת.

רוני בר-און: אז למה בעמידה?

קולט אביטל: כי אני יוצאת לוועדה אחרת שאותה אני מנהלת.

רוני בר-און: מאה אחוז.

רוני בר-און: אז תעמדי לך בנחת, כי זה ייקח איזה שעה.

גדעון סער: כפי שנאמר, הם היו חברי כנסת נכבדים ושרים נכבדים, ואני לא חושב שאנחנו צריכים להלבין את פניהם בנסיבות שנוצרו.

גדעון סער: אבל יש פה גם שאלה של כבוד הכנסת וכבוד יושב ראש הכנסת - - -

רוני בר-און: ואין שאלה של כבודה של הוועדה.

גדעון סער: וכבודו של – אני לא חושב.

גדעון סער: אני לא חושב, בכל הכבוד.

גדעון סער: הוועדה מחליטה, הוועדה היא סוברנית לשנות את דעתה ברביזיה, הוועדה – בשני הדיונים שהתקיימו ובהחלטתה אתמול – העבירה מסר מסוים, אדוני היושב ראש.

גדעון סער: אני מניח שהמסר הובן, ואני חושב שברגע זה אנחנו צריכים להדר בכבודו של יושב ראש הכנסת, כי אם אנחנו פוגעים בכבוד אנחנו פוגעים בכבודה של הכנסת כולה.

גדעון סער: ולכן אני מבקש מהחברים לבוא ולשנות את אותה החלטה שהתקבלה אתמול, ובראייה צופה אל פני העתיד אני מניח, שיש קונצנזוס רחב בוועדה הזאת סביב הגישה אשר בוטאה גם בהחלטה.

רוני בר-און: יש לי בקשה אישית אליך.

רוני בר-און: כמי שיזם, בעצם, את הדיון אתמול, הייתי מבקש שתתייחס לטענה שהושמעה אתמול בהודעת יושב ראש הכנסת, שהדיון וההצבעה אתמול היו מחטף.

גדעון סער: אני, כפי שגם אמרתי לך אתמול – אולי כדאי להבהיר את הדברים – לא שמעתי את הודעת יושב ראש הכנסת - - -

רוני בר-און: אני אומר לך: זאת הייתה ההודעה.

גדעון סער: אבל אני – אני – פניתי אליך וביקשתי, מאחר שט"ו בשבט ממשמש ובא, וההזמנות יצאו, ואותה שיחה שאני הייתי אמור לפי החלטה קודמת של הוועדה לקיים עם היושב ראש התקיימה מכבר, אני ביקשתי שתביא את הדברים להכרעת הוועדה.

גדעון סער: והבעתי גם משאלה שההכרעה תהיה חיובית, אבל אני בהחלט מאשר את זה, שאני פניתי וביקשתי שהנושא הזה יובא להכרעת הוועדה.

רוני בר-און: לאחר שפורסם סדר היום של עבודת ועדת הכנסת לשבוע הקרוב.

רוני בר-און: זה היה ביום רביעי בלילה, וביום חמישי בבוקר אתה פנית.

רוני בר-און: כן, בבקשה.

רוני בר-און: חברת הכנסת גבריאלי.

ענבל גבריאלי: תודה.

ענבל גבריאלי: אני רוצה להתחיל מאותה נקודה, אדוני היושב ראש, של השאלה שלך, שקיווית לקבל עליה תשובה ולא קיבלת.

ענבל גבריאלי: ואני גם רוצה להתייחס לטענות המאד מאד קשות שהטיח יושב ראש הכנסת, שמשום מה לא טרח אפילו לכבד אותנו בנוכחותו כאן, אחרי שהשמיע טענות על שיקולים זרים, על מלחמות אישיות ועל מחטף.

ענבל גבריאלי: עד כמה שזכור לי, הנושא הועלה לדיון לפני כשבועיים, בערך, כאן בוועדה הזו.

ענבל גבריאלי: בגלל הלך רוח לא מאד מאד חיובי, ולא כפי שציפה יושב ראש הכנסת, לא התקיימה הצבעה באותו דיון, והנושא - עד שכמה שידוע לי לא על פי דעתו של יושב ראש הוועדה – הובא להצבעה אתמול.

ענבל גבריאלי: לא היה מחטף, והשיקולים שנשקלו הם לא שיקולים אישיים, אלא מהותיים, ענייניים.

ענבל גבריאלי: אמר קודם חבר הכנסת סער שההחלטה שנתקבלה, לא כך סברו רוב חברי הוועדה.

ענבל גבריאלי: ובכן, רוב חברי הוועדה - - -

גדעון סער: לא, לא זה מה שאמרתי.

גדעון סער: לא אמרתי את זה.

גדעון סער: להפך.

גדעון סער: אמרתי שרוב חברי הוועדה היו שותפים לגישה שהדוברים צריכים להיות מקרב חברי הבית.

גדעון סער: כלומר אמרתי בדיוק את ההפך ממה שאת אומרת.

גדעון סער: את יכולה לטעון - - -

ענבל גבריאלי: לא.

ענבל גבריאלי: אני לא אתווכח אתך, ולא טעיתי.

ענבל גבריאלי: זה מה שאמרת בתחילת דבריך.

ענבל גבריאלי: מה שציטטת עכשיו אמרת רק אחר כך.

ענבל גבריאלי: בכל מקרה, גם אני חוששת להלבנת פניהם ולכבודם של המוזמנים, אבל מי שהיה צריך לחשוב על זה הוא יושב ראש הכנסת בעצמו, שידע שהוא צריך לבוא ולבקש את אישורה של ועדת הכנסת, אבל פשוט החליט להניח שאנחנו נהיה חותמת גומי להחלטות שלו, והוציא הזמנות מבלי שהוא קיבל את האישור.

ענבל גבריאלי: הבעיה מבחינתי היא, שבהזמנת חברי כנסת לשעבר, שרים לשעבר – חבר כנסת איתן, מבחינתי אין הבדל – ברגע שאנחנו מזמינים אותם לכבוד יום הולדת של הכנסת או בכל נושא אחר, כבודם במקומם מונח.

ענבל גבריאלי: אני בטוחה שהנאומים שלהם יכולים להיות מאלפים.

ענבל גבריאלי: יש את האודיטוריום, יש את ועדת חוקה, יש את חדר הרצאות, אני לא חושבת שאנחנו צריכים לתת פתח לזה.

ענבל גבריאלי: אני לא חושבת שמקובל – כי יש כאן אמירה מאד חד משמעית, שלנו, חברי הבית, אין כל כך מה לומר בנושא, ולכן אנחנו צריכים להביא אנשים מבחוץ.

רוני בר-און: תודה רבה.

ענבל גבריאלי: רגע.

ענבל גבריאלי: לסיום, בבקשה.

יורי שטרן: מה זה מבחוץ?

יורי שטרן: אלה אנשים שבנו את המערכת הזאת.

קריאות: - -

רוני בר-און: אוהו, יורי שטרן.

ענבל גבריאלי: יורי שטרן אני בטוחה שאתמול, במשך חצי שעה, הצליח יושב ראש הכנסת לשכנע אותך.

ענבל גבריאלי: השתכנעת משום שהוא - - - אם כבר מדברים על שיקולים זרים.

יורי שטרן: הוא לא דיבר אתי.

ענבל גבריאלי: אדוני היושב ראש, לסיום.

ענבל גבריאלי: לסיום, בבקשה.

ענבל גבריאלי: לאחר שדיברתי - - -

מיכאל איתן: - -

ענבל גבריאלי: כמעט שנתיים, חבר הכנסת איתן, כמעט שנתיים.

ענבל גבריאלי: לא יזיק לכבד גם את חברי הכנסת החדשים.

מיכאל איתן: - - אני כעת דן על כבודם של ותיקים, שתרמו לכנסת לא פחות ממך.

מיכאל איתן: לא נאמר כמוך – יותר ממך – אבל בערך כמוך.

מיכאל איתן: בערך כמוך.

רוני בר-און: לא, לא.

רוני בר-און: מיקי, מיקי.

מיכאל איתן: קצת כבוד.

מיכאל איתן: איך הטונים שלך, על מה את מדברת בכלל.

ענבל גבריאלי: אז בוא אני אסביר לך.

מיכאל איתן: - - את הטונים.

מיכאל איתן: מה קורה פה?

מיכאל איתן: אין גבול?

ענבל גבריאלי: אתה אמרת משהו חמור ואתה תקשיב.

רוני בר-און: מיקי, אני מבקש ממך.

רוני בר-און: זה לא שייך בכלל לעניין.

ענבל גבריאלי: - -

מיכאל איתן: - - טיפת כבוד.

רוני בר-און: מיקי, אני מבקש ממך להפסיק עם זה.

רוני בר-און: די.

ענבל גבריאלי: מיקי, אנחנו דיברנו על זה אתמול ואני אמרתי לך, שדעתי מנותקת לחלוטין מזהות המוזמנים, ואני מדברת אך ורק על מהות העניין.

מיכאל איתן: זאת הבעיה, שהיא מנותקת.

מיכאל איתן: זאת בדיוק הבעיה.

רוני בר-און: מיקי, תכף נשמע איך אתה מדבר על האנשים שאני אציע שיבואו הנה, לט"ו בשבט.

רוני בר-און: עוד דקה.

רוני בר-און: אם תתקבל הרביזיה, נשמע אותך מה אתה אומר על האנשים שאני אציע שיבואו בט"ו בשבט.

ענבל גבריאלי: אדוני היושב ראש, אני מבקשת לסיים.

רוני בר-און: נשמע גם את החברים האחרים.

רוני בר-און: כל אחד יגיד מה דעתו על השמות שאני אציע.

ענבל גבריאלי: אני מבקשת לסיים ואני רוצה לומר: אני לא אזכיר כאן - למעט חבר כנסת אחד שאני מוכנה להזכיר את שמו, וזה מיקי איתן, שאמר לי שמבחינתו הרעיון הוא רעיון נפלא, רעיון מצוין ומכבד את המוזמנים – כמעט כל חברי הוועדה שדיברתי אתם חשבו כמוני, אבל אמרו שממש לא בא להם להתנגח ביושב ראש הכנסת.

ענבל גבריאלי: אז רבותי, תצביעו לגופו של עניין.

שאול יהלום: זה מה שאני אמרתי לך?

ענבל גבריאלי: אמרתי שכל חברי הוועדה אמרו?

שאול יהלום: אמרתי לך: תפרגני לוותיקים.

ענבל גבריאלי: אני לא הזכרתי שמות.

שאול יהלום: אמרת כולם.

רוני בר-און: כן, בבקשה, אבו.

אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, אני לא נכנס לשאלה מה קרה פה אתמול.

אבשלום וילן: המצב שנוצר כרגע הוא שלאחר שהוצאו הזמנות, וכל הפרוצדורות – אמר גדעון סער: מי שרצה להעביר מסרים, המסרים נקלטו.

אבשלום וילן: היושב ראש הוא לא של אף סיעה.

אבשלום וילן: היושב ראש הוא של כולנו, מדובר פה בכבוד הכנסת.

רוני בר-און: אבל למה צריך לחזור על דברים?

רוני בר-און: אנחנו בסך הכל - - -

אבשלום וילן: משום שאני רואה שאנחנו מעלים את הארגומנטים מחדש, זה הכל.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: אנחנו עוברים להצבעה.

רוני בר-און: מי בעד הרביזיה, ירים את ידו.

רוני בר-און: מי נגד הרביזיה ירים את ידו.

רוני בר-און: מי, כרגיל, נמנע, ירים את ידו.

רוני בר-און: רק רגע.

גדעון סער: סליחה, אנחנו צריכים לעבור לבקשת היושב ראש.

רוני בר-און: רגע, רגע.

רוני בר-און: אנחנו במצב שלא דחינו עכשיו.

רוני בר-און: ההחלטה שלנו שלא לדחות את החלטת היושב ראש, היא זו שחוזרת.

רוני בר-און: עכשיו, עומדת הצעת היושב ראש, והצעתי אני.

רוני בר-און: אני אציע - - -

גדעון סער: רגע.

גדעון סער: מה אומר הסעיף התקנון?

גדעון סער: אנחנו צריכים לאשר ליושב ראש, או אנחנו מוסמכים להציע הצעות?

גדעון סער: אולי גם אני צריך להציע הצעות?

ארבל אסטרחן: אנחנו במצב שלפני ההצבעה.

רוני בר-און: במצב שלפני הצבעה.

רוני בר-און: אוקי.

רוני בר-און: אם זה במצב שלפני הצבעה, אני יכול להציע הצעה משלי.

רוני בר-און: אני מבקש לצרף לשמות האנשים המכובדים שהציע היושב ראש – אתה קמת ללכת?

אריה האן: לא, אני עמדתי פשוט - - -

רוני בר-און: אה.

רוני בר-און: הבנתי.

רוני בר-און: אתה קמת.

רוני בר-און: בסדר, בסדר.

רוני בר-און: בנוסף לשרי המשפטים לשעבר משה נסים ואמנון רובינשטיין - - -

ארבל אסטרחן: אמנון רובינשטיין לא היה שר משפטים.

קריאות: - -

רוני בר-און: השרים לשעבר.

רוני בר-און: פרופסור רובינשטיין.

רוני בר-און: אני מניח שהוא בא מכוח העבודה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק כהן: - -

רוני בר-און: לא, לא.

רוני בר-און: אני מציע להוסיף את שר המשפטים לשעבר יעקב נאמן, את שר המשפטים דוד ליבאי, ואת שופט בית המשפט העליון לשעבר פרופסור מנחם אילון, כדי שתשמענה מגוון דעות בישיבה הזאת.

ענבל גבריאלי: אני בטוחה שחברי הוועדה ישמחו לכבד גם אותם.

רוני בר-און: שניה אחת.

רוני בר-און: זאת הצעתי.

רוני בר-און: אפשר לאשר את הצעת היושב ראש עם התוספת שלי, או בלי התוספת שלי, או חלק מן התוספת שלי, או הצעות אחרות.

רוני בר-און: כן, חבר הכנסת סער.

גדעון סער: אדוני היושב ראש, למיטב הבנתי – ואני מודה שלא קראתי את התקנון – אנחנו באים לאשר את הצעת יושב ראש הכנסת.

גדעון סער: כל אחד יכול בהזדמנות חגיגית זאת לבוא ולהציע שמות.

רוני בר-און: נכון.

גדעון סער: אני רוצה רק להזכיר שגם חברי כנסת מדברים.

גדעון סער: מי שקיבל את הרושם שחברי כנסת לא מדברים – גם חברי כנסת מדברים.

גדעון סער: אני מציע לאשר את בקשת היושב ראש, וכל שם נוסף – ואל תגרום לזה שכביכול נצטרך להלבין פה את פניהם של אחרים, שעכשיו, בהזדמנות חגיגית הם נוספים, ואנחנו מכבדים אותם מאד.

רוני בר-און: לא.

רוני בר-און: אני בטוח שתצביעו בעד.

גדעון סער: אני מציע, שכל מוזמן נוסף – אני מציע, במקום לקחת אותנו למקומות לא נכונים - - -

קריאות: - -

רוני בר-און: רק שניה, אבל תנו לגדעון להתבטא.

גדעון סער: במקום לקחת אותנו למקומות לא נכונים, אני מציע שכל הזמנה נוספת – אם הדבר ניתן.

גדעון סער: אני לא מכיר את סדר היום של הישיבה באופן מפורט – תהיה בתיאום עם יושב ראש הבית.

גדעון סער: כל דבר אחר יהיה דבר קנטרני.

רוני בר-און: גדעון, גדעון.

רוני בר-און: אני הרי בישיבה הקודמת סיפרתי לכם מאיפה בא התקדים של הזמנת אנשים שהם אינם חברי כנסת בפועל לדבר בפני הכנסת בישיבה של הכנסת.

רוני בר-און: העניין היה בחגיגת שנות החמישים לקיום המדינה.

רוני בר-און: ואז יושב ראש הכנסת דאז, דן תיכון, רצה לעשות מהמעמד מעמד מיוחד, ובט"ו בשבט ביקש להזמין שניים או שלושה אנשים.

רוני בר-און: והיה דיון בוועדת הכנסת, והרשימה הורחבה.

רוני בר-און: הרשימה הורחבה.

רוני בר-און: אני חושב - - -

גדעון סער: זה בהידברות עם היושב ראש, לא בהכתבה.

רוני בר-און: תשמע, טענה חברת הכנסת גבריאלי - - -

ענבל גבריאלי: וזה שיושב ראש הכנסת הכתיב לנו - - -

רוני בר-און: רגע.

רוני בר-און: שניה אחת.

רוני בר-און: בבקשה, מיקי.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר כך: כולנו פוליטיקאים.

מיכאל איתן: בואו נשים את הדברים על השולחן.

מיכאל איתן: אנחנו מבינים את הסיטואציה.

מיכאל איתן: אני מציע שנעשה הפסקה של שעה, ונדבר - - -

רוני בר-און: קיבלתי את ההצעה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: תמיד ההצעות שלך מצוינות.

רוני בר-און: אני כל כך מצטער שאתה בא לעתים כל כך נדירות.

רוני בר-און: אנחנו נקיים את המשך הישיבה ב-12:00.