ועדת הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 195, 2005-01-04 09:00

רוני בר-און: בוקר טוב.

רוני בר-און: ישיבת ועדת הכנסת מס' 195.

רוני בר-און: ברוכים הבאים.

רוני בר-און: הנושא הראשון: ערעורים על החלטת יו"ר הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר היום.

רוני בר-און: הצעה ראשונה, של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, בנושא: התנהלות הסנגוריה הציבורית בפרשת רצח השופט אזר – ניסיון ההתאבדות כבר נראה לי קצת מאוחר, לא? זו כבר התאבדות.

רוני בר-און: זה כבר ניסיון שהפך למעשה שלם, למרבית הצער.

גילה פינקלשטיין: כן.

גילה פינקלשטיין: אני אסביר.

רוני בר-און: אם תרשי לי להסביר לך, שניה?

גילה פינקלשטיין: כן.

רוני בר-און: למה דעתי לא נוחה שהעניין הזה יידון עוד בטרם יבש הדם ובתוך ימי השבעה, כאשר בעצם המערכת עוד לא תחקרה את עצמה ככל שהיא צריכה לעשות את זה, אם בכלל – אני הייתי מציע בנושא כל כך רגיש וכל כך עדין לא לעורר את הפולמוס הציבורי.

רוני בר-און: את יודעת שיש לי סימפטיה רבה לערעורים שאת מגישה, כי בדרך כלל את כן מעלה נושאים חשובים, אני הייתי מציע לך להתאזר בסבלנות לפחות שבוע.

רוני בר-און: את הנעשה, למרבית הצער, כבר לא ניתן להשיב.

רוני בר-און: את האיש להחזיר למקומותינו כבר לא ניתן יהיה, ואין לי שום ספק שהתדהמה והמבוכה הרבה שיש במקרה הזה יגרמו לדיון הציבורי, בקשר לשאלות אתיות וחובות של סניגור, ומה מידת המחויבות, ומה מידת ההזדהות של עורך דין עם לקוח או אינטרנס – אני לא בטוח שפה המהירות היא ערך חשוב או הכרחי בדיון הציבורי, ואם את חושבת אחרת, אז תנמקי, בבקשה.

רוני בר-און: זו נטיית לבי, אני מכיר מכלי ראשון את סוג ההתלבטויות האלה, הוויכוח – למי חובת הנאמנות, לצדק, למערכת המשפט או ללקוח.

רוני בר-און: הוויכוח של הסנגוריה הציבורית שנותיו שנות דור.

רוני בר-און: היה לי הכבוד להיות נציג לשכת עורכי הדין בוועדת ההקמה של הסנגוריה הציבורית לפני עשר שנים.

רוני בר-און: אני אראה לך מסמכים שהזהרתי אז מפני אפשרות שהזהרתי אז שהסנגוריה הציבורית תהיה החצר האחורית של פרקליטות המדינה, בגלל הדרך שבה בנו אותה.

רוני בר-און: אני חושב שזה אחד הצמתים שבו האזהרה שלי נפגשה עם המציאות, אבל אני מציע לך, באמת, מכוח הניסיון שלי בעניין הזה, ובחברות, לא לקיים את הדיון במהלך ימי השבעה.

זהבה גלאון: תקבלי את ההצעה שלו.

זהבה גלאון: תקבלי אותה.

זהבה גלאון: אני חושבת.

רוני בר-און: אני בטוח שאת, והאחרים שידונו, תגידו דברים שאחר כך תחפשו מקום איך לבלוע את הדברים שאמרתם.

רוני בר-און: יהיה מה שיהיה, תגידי מה שתגידי, ככל שתהיי יצירתית בעניין הזה, וככל שתנסי להלך בין הטיפות.

רוני בר-און: הרי את לא רוצה למסמס את הדיון ולא להגיד דבר.

רוני בר-און: אם תצטרכי לנקוט עמדה ולהגיד דברים, את יכולה למצוא את עצמך במבוכה ענקית אחר כך.

רוני בר-און: זו עצתי.

גילה פינקלשטיין: על זה אני מדברת.

רוני בר-און: מאה אחוז.

גילה פינקלשטיין: צריך כן לדבר – קודם כל, אני שולחת - - -

שאול יהלום: שלא תפסיד את ההצעה.

רוני בר-און: היא לא יכולה להפסיד את ההצעה.

רוני בר-און: תשובי ותציעי את זה בשבוע הבא, ואם אז לא יתנו לך את זה, אני אהיה לצדך.

רוני בר-און: אלא אם יקרו דברים מבחינת הדרמה.

רוני בר-און: אם הערפול עוד יתווסף ולא ייפתר, אז אני שוב אבקש ממך.

רוני בר-און: אבל אם הערפל קצת יתפזר, אני אומר לך שאני אהיה לצדך – את שומעת שגם חברי הוועדה האחרים.

גילה פינקלשטיין: קודם כל, אני שולחת את תנחומי למשפחה.

גילה פינקלשטיין: דבר שני, אני מקבלת את זה שלא להעלות את זה בזמן השבעה, אבל אני רוצה שפה, היות והנושא כל כך חשוב וקשור ליסודות הצדק והדמוקרטיה במדינת ישראל - - -

רוני בר-און: אל תגידי - - -

גילה פינקלשטיין: מדובר באדם ישר, הגון, שהקדיש את כל חייו לנושא הזה - - -

רוני בר-און: אבל את הולכת לכיוון שאת לא רוצה ללכת אליו, משום שאת תכף אומרת שזה לא בגלל אלא בגלל מישהו אחר, ואני חושב שלא כדאי לך לעשות את זה.

גילה פינקלשטיין: בסדר.

גילה פינקלשטיין: אז אני רוצה שמפה תצא החלטה - - -

רוני בר-און: אין.

רוני בר-און: אנחנו לא יכולים להחליט לתת צ'קים למזכירות הכנסת.

רוני בר-און: אני מסביר לך, ואני לא פעם אמרתי לך ועמדתי בדיבורי – אם בשבוע הבא יתבהרו השמים - - -

שאול יהלום: את תוכלי להגיד את זה שוב בשבוע הבא, והוא יתמוך בך.

רוני בר-און: אם יתבהרו השמים, ואני מניח שכבר יהיו יותר עובדות ברורות - - -

שאול יהלום: אם לא תהיה שר.

שאול יהלום: אם תהיה שר, לא תוכל לתמוך - - - מזכירות הממשלה.

רוני בר-און: אל תדאג.

רוני בר-און: גילה, קבלי את עצתי.

רוני בר-און: אני לא מציע לך הצעה לא טובה.

גילה פינקלשטיין: בסדר.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: אני מודה לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין, שבהגינותה הרבה הסכימה שלא לעמוד על הערעור, נוכח הנסיבות ונוכח קרבת המקרה לדיון המבוקש.

רוני בר-און: אם נזדקק, נשוב ונדון בכך בעתיד.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: הנושא הבא: חברת הכנסת ענבל גבריאלי - - -

גדעון סער: זה הופך להצעה לסדר.

רוני בר-און: גם את זה אתה הופך להצעה לסדר?

גדעון סער: כן.

רוני בר-און: למרות שהיא איננה פה.

רוני בר-און: כל הכבוד.

רוני בר-און: שמע, יש כאלה שמרוויחים מן ההפקר.

רוני בר-און: יושב ראש הקואליציה מצהיר כי הנושא יהפוך להצעה רגילה לסדר היום.

רוני בר-און: בנסיבות העניין, גם בהעדרה של חברת הכנסת גבריאלי אנחנו מוחקים את הערעור.

רוני בר-און: חבר הכנסת גדעון סער, האם אני יכול למנות אותך לדון בערעור שלי, בבקשה?

גדעון סער: זה גם הופך להצעה לסדר.

שאול יהלום: זה גם הופך.

שאול יהלום: הוא אמר: שתי הצעות.

רוני בר-און: אבל רגע, אבל תנהל את זה.

רוני בר-און: תודיע שכמנהל הדיון – חבר הכנסת סער מנהל את הדיון.

גדעון סער: אני מודיע שכמנהל הדיון, זה הופך להצעה רגילה לסדר מטעם סיעת הליכוד.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: כמשתתף בדיון, אני מודה ליושב ראש הדיון.

רוני בר-און: אוקי.

רוני בר-און: עכשיו יש לנו שניים.

מאיר פרוש: יש לכם עוד כמה מקומות פנויים, להצעות?

רוני בר-און: מאיר פרוש, אני אתן לך חמש דקות להגיש ערעור, אנחנו נקבל כל ערעור.

מאיר פרוש: אני נמצא אצל פינקלשטיין.

רוני בר-און: אה.

רוני בר-און: אתה גם אצל פינקלשטיין?

רוני בר-און: טוב.

רוני בר-און: כיוון שכך, סיימנו את עניין הערעורים.

רוני בר-און: אה.

רוני בר-און: הנה יובל שטייניץ, לרקורד, מגיע.

רוני בר-און: בקשת חבר הכנסת יורי שטרן להקדמת הדיון בהצעת חוק אזור סחר חופשי אילת, התשס"ה- 2004, לפני הקריאה הטרומית (פ/3017)

רוני בר-און: ועכשיו אנחנו עוברים לדון בבקשת חבר הכנסת יורי שטרן להקדמת הדיון בהצעת - - -

גדעון סער: רגע.

גדעון סער: אם אני ודני נצא לא יהיה קוורום, אז אי אפשר יהיה - - -

רוני בר-און: אם אתה ודני תצאו אני אראה את זה ואני אדע לספור לבד את הקוורום.

רוני בר-און: לא צריך לעשות לנו התראות על זה.

רוני בר-און: בקשת חבר הכנסת יורי שטרן להקדמת הדיון בהצעת חוק אזור סחר חופשי אילת, התשס"ה=2004, לפני הקריאה הטרומית (פ/3017).

רוני בר-און: גבירתי מנהלת הוועדה, יש לנו פה קוורום?

שאול יהלום: בתחילת הישיבה היה.

רוני בר-און: כן, אבל קוורום הוא - - -

אתי בן-יוסף: אין קוורום.

רוני בר-און: אין קוורום, אנחנו לא יכולים לדון בהצעה, אני מצטער.

קריאות: - - -

רוני בר-און: חברים, חברים.

רוני בר-און: מה הסערות האלה?

רוני בר-און: מה חידשנו פה שבאין קוורום לא מתקיימת ישיבה?

מל פולישוק-בלוך: הנה, הקוורום הגיע.

רוני בר-און: תעשי לי טובה, תנהלי את הישיבות שלך לבד, בבקשה.

רוני בר-און: עם כל הכבוד.

מל פולישוק-בלוך: אתה מפריע לי שם, אז באתי לעזור לך פה.

זהבה גלאון: אפשר לשאול שאלה?

זהבה גלאון: ממלאי מקום הם לא חלק מקוורום?

רוני בר-און: חברים קבועים.

רוני בר-און: התקנון מדבר חד משמעית.

רוני בר-און: חד משמעית.

יורי שטרן: אי אפשר להעביר את הנושא לסדר היום?

רוני בר-און: אתה יכול לבקש שוב.

רוני בר-און: זה לא מעשה בית דין.

רוני בר-און: לא היום.

רוני בר-און: הבקשה שלך עומדת - - -

גדעון סער: הבקשה הזאת כבר עלתה על סדר היום פעמיים.

גדעון סער: אני לא מבין מה זאת ההעדפה הבוטה הזאת לחבר כנסת - - -

רוני בר-און: אתה יודע שיש לנו סימפטיה לחבר הכנסת יורי שטרן.

גדעון סער: יש לנו, אבל - - -

שאול יהלום: זו לא סימפטיה לחבר הכנסת, זו העדפה לעיר אילת.

1028: - - - בכל כך הרבה אנשים, גם בוועדת הכספים, גם בוועדת הכלכלה.

1028: מה התוצאה?

1028: תחכה לתקציב, תראה.

1028: תחכה לתקציב.

1028: מי שבכלל העלה את העניין הזה, זה אני, אדוני חבר הכנסת יהלום.

רוני בר-און: או.

רוני בר-און: אז אני מוכן לדון בעניין של שטרן.

1028: מי שבכלל העלה אותו.

1028: בכלל.

1028: עם כל הכבוד.

יורי שטרן: - -

1028: אני לא רוצה.

1028: יש דיון בוועדת הכספים - - -

רוני בר-און: מה הצעקות האלה?

יורי שטרן: - - -

1028: רוני, אני שנתיים פה, פעם ראשונה אני צועק.

1028: מותר לי.

רוני בר-און: פעם ראשונה אתה צועק - - -

1028: היום.

רוני בר-און: פעם ראשונה אתה צועק, בארבעה בינואר 2005.

רוני בר-און: זה נכון.

רוני בר-און: תודה רבה לך.

רוני בר-און: חבר כנסת אשר מונה לשר או סגן שר

רוני בר-און: חברים, חברת הכנסת אורית נוקד בדרך לכאן.

רוני בר-און: היא מעלה הצעה לתיקון התקנון בדבר הצעת חוק שחתום עליה חבר כנסת אשר מונה לשר או סגן שר.

רוני בר-און: זה נושא חשוב, וכמי שנבחרה לכהונת סגן שר לממשלה שתקום – הנה היא נכנסת - אפשר לומר שזה נושא שהתחיל לעניין אותה לאור הבחירות במרכז מפלגת העבודה.

רוני בר-און: זה הנושא של קבורת חמור של כל הצעות החוק של חבר כנסת, משעה שהוא מתמנה לתפקיד סגן שר או שר, וכל מעשה החקיקה, גם שלו, גם של ועדות הכנסת וגם של המליאה, בעצם יורד לטמיון.

רוני בר-און: ואני חושב שזה נושא שצריך, אל"ף, לתהות על קנקנה של התקנה הזאת – מה עומד ביסוד הדבר הזה, שעבודה של חבר כנסת, בוודאי עבודה שהתקדמה ועברה קריאה טרומית או ראשונה, ועברה עיבוד מסוים בוועדות, צריכה לרדת לטמיון רק בגלל שהוא עובר לרשות המבצעת.

רוני בר-און: למה אי אפשר למצוא איזה מנגנון, שמישהו אחר – שיבחר חבר הכנסת, שתבחר הנהלת הסיעה, שתבחר המזכירות – ימשיך יוזמה, והעבודה לא תרד לטמיון?

רוני בר-און: בבקשה, חברת הכנסת נוקד.

אורית נוקד: אל"ף, אני רוצה לומר שההצעה שלי מתייחסת בעצם למקרים שבהם חבר הכנסת הוא המציע הבודד, משום שכשמדובר במציעים נוספים, אז אין בעיה.

רוני בר-און: זה ברור.

רוני בר-און: אני דווקא חושב שההצעה שלך להקפיא היא הצעה לא טובה.

רוני בר-און: כי מה יקרה למשל – את עכשיו נכנסת להיות סגנית שרה, בהנחה שזה יקרה, ואחר כך את מתקדמת במעלה הרשות המבצעת, ולא חוזרת לרשות המחוקקת.

רוני בר-און: למה העבודה של מיקי איתן, שהשקיע עשרות שעות בוועדת החוקה, חוק ומשפט, צריכה לרדת לטמיון?

רוני בר-און: הקפאה היא לפי דעתי לא טובה.

רוני בר-און: הקפאה מטפלת באגו של המציע.

רוני בר-און: אומרת: אני הצעתי, תשמרו לי את זה ליום גשום.

רוני בר-און: אני מציע להעביר את זה למישהו אחר.

אורית נוקד: אני הולכת אתך בעניין הזה.

אורית נוקד: אין לי שום בעיה - - -

רוני בר-און: מיקי, מה דעתך?

אורית נוקד: רק שניה.

אורית נוקד: אני חושבת שההצעה שלי גם מצומצמת רק להצעות שעברו קריאה ראשונה.

אורית נוקד: אני אומרת שאין מה לעשות – יש מצבים - - -

רוני בר-און: למה?

אורית נוקד: זאת בכל אופן ההצעה שלי.

אורית נוקד: כי חוק שעבר קריאה ראשונה, אנחנו יודעים שבכנסת הבאה אפשר להחיל עליו דין רציפות.

אורית נוקד: המשמעות של התקנון היום כפי שאני הבנתי אותו, הוא שהדבר הזה גם ימנע את החלת דין הרציפות על הצעה שעברה קריאה ראשונה.

שאול יהלום: זה מבטל את ההצעה.

אורית נוקד: כן.

אורית נוקד: אני, בכל אופן, בהצעה שלי, מתייחסת רק להצעות שעברו קריאה ראשונה, אחרי שבאמת, כמובן, עברו כבר טרומית, ועברו דיונים – לעתים דיונים מאד מאד מסובכים – בוועדה.

רוני בר-און: הנושא כאן עלה על השולחן, הוא מאד מעניין, וגם נכון וראוי לדיון, אבל אני לא חושב שהפתרון שאת מציעה רק לגבי זה הוא נכון.

רוני בר-און: תכף נשמע את דעות החברים.

אורית נוקד: אוקי.

אורית נוקד: אז אני חשבתי שיהיה נכון או, באמת, מצד אחד להקפיא, לא לבטל את ההצעה, או מצד שני, אם כמובן אפשר יהיה להעביר את זה – הרי במילא הייתה כבר קריאה ראשונה, זה מגיע לוועדה להכנה לקריאה שניה ושלישית.

אורית נוקד: אם יושב ראש הוועדה יהיה מוכן לקחת את זה, אני בשמחה רבה אקבל פתרון כזה.

אורית נוקד: אבל מה שחשוב זה, שהיה וזה לא קורה ולא לוקחים וממשיכים ומטפלים בחוק – כי באמת מקובל עלי העיקרון שעבר לרשות המבצעת לא יכול לעסוק בזה - - -

רוני בר-און: בסדר, אז לא הוא.

אורית נוקד: אז שמישהו אחר יעסוק בזה.

אורית נוקד: אבל אם לא, אני לא רוצה שתימנע הזכות של אותו חבר כנסת בכנסת הבאה – או אפילו אולי בכנסת הזאת, אם תהיה סיטואציה שהוא חוזר - - -

רוני בר-און: ובינתיים מה יהיה המצב?

רוני בר-און: הרי מעשה החקיקה נועד לתקן עוול או מצב בלתי מוסדר.

רוני בר-און: זאת אומרת: רק בגלל האגו שלי, שאומר הקפאה, אז לא נדאג לנכים כמו שאנחנו מנסים לדאוג אצל חבר הכנסת יהלום, או לא נדאג לפרס כמו שמנסים לדאוג אצל חבר הכנסת איתן?

אורית נוקד: לא, זה לא מונע.

רוני בר-און: אבל זה עוד פעם תהליך של הפקדה, של הנחה, של קריאה ושל עבודה מול משרד המשפטים ומול וועדה.

רוני בר-און: זה לחזור אחורה.

רוני בר-און: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: חברת הכנסת אורית נוקד מעלה נושא שהוא באמת צודק, ויש בו גם הרבה היגיון.

מאיר פרוש: אני כבר הייתי בסרט הזה.

מאיר פרוש: כבר קרה לי שאני הפכתי להיות סגן שר.

רוני בר-און: אה.

רוני בר-און: זה קרה פתאום?

מאיר פרוש: הפעם – אני לא יודע.

רוני בר-און: זה חל גם לגבי סגן שר במשרד שאין בו שר?

מאיר פרוש: אני רוצה להפנות את תשומת לבכם.

מאיר פרוש: לי קרה שהובלתי בוועדת חקירה פרלמנטרית את הנושא של בדיקת המצב של הרשויות המקומיות.

מאיר פרוש: כדי לעשות ועדת חקירה פרלמנטרית אתה צריך קודם כל להעלות את זה למליאה, עם כל הוורסיות שזה עובר, ואחר כך כמו קריאה טרומית, אחר כך אתה מקבל את ההצעה של מי יהיו החברים, מה המנדט של הוועדה, ופעלנו ופעלנו, ואחר כך הפכתי להיות סגן שר, וועדת החקירה הפרלמנטרית הזאת התבטלה, כתוצאה מכך שהפכתי להיות סגן שר.

מאיר פרוש: כשהולכים לטפל בנושא שהיא מבקשת – ואני דרך אגב, חושב כמוך, שגם אם זה עבר טרומית ומישהו הפך להיות סגן שר, מותר שיהיה איזשהו מנגנון שמאפשר המשך הפעילות של הצעת החוק – אז לטפל גם בנושא הזה, גבירתי היועצת המשפטית.

רוני בר-און: אוקי.

רוני בר-און: יושב ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט בבקשה, ואחריו חבר הכנסת יהלום.

מיכאל איתן: אני פשוט מציע שנשקול מה עומד מול מה, ואני חושב שהמסקנה שהצעת היא לדעתי נכונה.

רוני בר-און: אתה יכול לתהות אחרי קנקנה של התקנה שזה הולך לאיבוד?

רוני בר-און: אני מבין שחבר רשות מבצעת לא יכול להתעסק במעשה חקיקה.

רוני בר-און: אבל למה לאבד עבודה שכבר עשינו?

זהבה גלאון: מאה אחוז.

מיכאל איתן: אני מסכים.

מיכאל איתן: אני מסכים אתך.

רוני בר-און: זאת אומרת, אני מציע איזה פתרון, שיבוא חבר הכנסת - - -

מיכאל איתן: אתמול היה לנו דיון דחוף בהצעה של חבר הכנסת הרצוג, שכבר הייתה מוכנה לקריאה שניה ושלישית, ומיהרנו לעשות את זה מהפחד שהוא יהיה שר לפני שנספיק להעביר את זה.

רוני בר-און: מיקי, איך נראה לך הפתרון הבא – חברים, בואו נראה אם אנחנו יכולים למצוא פתרון – אם חבר הכנסת שעובר לרשות המבצעת, יגיש ליושב ראש הוועדה הרלוונטית שמטפלת בחוק או לוועדת הכנסת, אם הצעת החוק עוד לא עברה לוועדה, בקשה להוריש את החוק הזה לטיפולו של חבר כנסת אחר, תהיה רשאית הוועדה הספציפית לאשר את זה.

מיכאל איתן: אני הייתי מרחיק לכת.

מיכאל איתן: חוק שעבר קריאה ראשונה - הופך להיות של הוועדה.

אורית נוקד: בדיוק.

רוני בר-און: אוקי.

רוני בר-און: בסדר.

רוני בר-און: וחוק שלא עבר קריאה ראשונה – בטכניקה שאני הצעתי.

מיכאל איתן: אני הייתי מוותר על חוק שלא עבר קריאה ראשונה.

מיכאל איתן: הייתי מוותר.

אורית נוקד: גם אני הייתי מוותרת.

רוני בר-און: ההצעה של חבר הכנסת איתן אומרת: חוק שעבר קריאה ראשונה, מרגע שחבר הכנסת עבר לרשות המבצעת, הופך להיות רכושה של הוועדה, הוועדה ממשיכה ללכת אתו.

מיכאל איתן: היא יכולה להחליט.

רוני בר-און: זאת הצעת חוק של הוועדה.

גדעון סער: לדעתי ההצעה היותר טובה זה מה שהוצע פה בנייר – שההצעה לא מתבטלת, כמו שאמרו, אלא ממתינים עד שחבר הכנסת יחזור להיות חבר כנסת.

רוני בר-און: אז לא עקבת אחרי מה שאמרתי.

רוני בר-און: לו יתואר שחברת הכנסת נוקד עלתה על עיוות ציבורי חשוב מאד.

רוני בר-און: אני לא יודע מה - - -

מיכאל איתן: הוועדה רוצה להמשיך.

רוני בר-און: לא יודע מה.

רוני בר-און: חוק פלילי חשוב, שהוא עניין של יום ביומו, מכת מדינה.

רוני בר-און: והיא עכשיו הולכת לרשות המבצעת.

רוני בר-און: אז מה, נחכה לה עכשיו שנתיים שהיא תחזור לכנסת והמצב יוסדר?

שאול יהלום: לא.

שאול יהלום: במקרה הזה זה יתפרק בחודש.

שאול יהלום: אבל אתה מדבר באופן עקרוני.

רוני בר-און: כן.

רוני בר-און: אני לא חושב שההצעה של אורית – הרעיון הוא נכון, ההצעה היא לא טובה.

מיכאל איתן: רגע, אני רוצה להגיד משפט.

מיכאל איתן: לפעמים יש מצב שחבר כנסת מסוים מעלה הצעת חוק, ומי שעושה את עיקר העבודה זה חברים אחרים בוועדה.

מיכאל איתן: הוא בקושי בא, ואחרים שוקעים בזה ומתעסקים בזה.

רוני בר-און: נכון.

רוני בר-און: תודה, מיקי.

רוני בר-און: שאול.

שאול יהלום: אני רוצה להתייחס לכל מה שהועלה כאן.

שאול יהלום: טרומית אני מציע לעזוב, עדיין לא הושקעה בה עבודה וכל חבר כנסת - - -

אורית נוקד: נכון.

אורית נוקד: גם אני חושבת.

רוני בר-און: אז למה אנחנו סופרים על הטרומית עם העניין הזה של - - -

שאול יהלום: בסדר, אבל אין ברירה.

רוני בר-און: לפעמים הלו"ז של העבודה, התיאום מול משרד המשפטים, הוא בין הטרומית לקריאה הראשונה.

שאול יהלום: במקרים יוצאים מן הכלל.

רוני בר-און: זה לא נכון.

שאול יהלום: אתה יודע מה?

שאול יהלום: הייתי אומר אולי טרומית ודיון ראשון בוועדה.

שאול יהלום: היא עברה משהו, משהו.

רוני בר-און: אז זה במערכת השיקולים של יושב ראש הוועדה.

שאול יהלום: לא משהו שעוד לא השקיעו בו בכלל עבודה.

שאול יהלום: אני רק מציע – אני מקבל שזה עובר לנחלת הוועדה, אחרי ראשונה או לא משנה, כפי שאתה אומר.

שאול יהלום: אני רק מציע, עוד שני דברים: אם חבר הכנסת נפטר או התפטר - - -

רוני בר-און: אוקי.

רוני בר-און: אם חבר הכנסת חדל לכהן.

שאול יהלום: לא טוב.

שאול יהלום: הוא יכול להיות שר ומכהן.

רוני בר-און: לא, לא.

רוני בר-און: אמרנו: רשות מבצעת מונע ממנו, או חדל לכהן בנסיבות אחרות.

שאול יהלום: בדיוק.

רוני בר-און: היועצת המשפטית, בבקשה.

מאיר פרוש: מה להערה שאני אמרתי?

רוני בר-און: בסדר.

רוני בר-און: הלו"ז של הדיון זה הצעות חוק.

רוני בר-און: אנחנו במהלך החקיקה נראה גם לטפל בנושא ועדת החקירה הפרלמנטרית.

אורית נוקד: ורק שאלה: ומה קורה עם דין רציפות, בהנחה שזה, נגיד, לא התקדם בוועדה, ואז אנחנו מגיעים לכנסת הבאה ואותו חבר כנסת נבחר?

שאול יהלום: זה לא יותר גרוע.

רוני בר-און: זה הרבה יותר קל.

שאול יהלום: אם זה לא עבר ראשונה, אז הוא גם לא יכול לעשות רציפות.

רוני בר-און: רגע.

רוני בר-און: שאול, אתה לא יכול ככה.

רוני בר-און: קיבלת זכות דיבור, אתה לא מפסיק לדבר.

שאול יהלום: אני לא מפסיק לדבר?

רוני בר-און: דני בנלולו, בבקשה.

1028: קיבלתי פה באוזן שאתה הצעת את מה שרציתי להציע, אז אני - - -

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: היועצת המשפטית, בבקשה.

ארבל אסטרחן: נראה שצריך קודם כל להבחין בין הצעות חוק שחבר כנסת חתום עליהן לבד, לבין הצעות חוק שהוא חתום עם אחרים.

רוני בר-און: זה ברור.

ארבל אסטרחן: כאשר הוא חתום עם אחרים - - -

רוני בר-און: אז יש לו יורשים, נו, כמו שאמר דוד לוי לבגין.

ארבל אסטרחן: אבל בפועל, זאת אחת הבעיות - - -

רוני בר-און: הוא אמר יורש.

רוני בר-און: הוא לא פרגן - - -

גדעון סער: הוא אמר ממשיך, לא?

רוני בר-און: יורש.

קריאות: ממשיך, ממשיך.

מיכאל איתן: יורש.

רוני בר-און: בוא נתערב.

רוני בר-און: אתה רוצה להתערב?

רוני בר-און: עכשיו.

רוני בר-און: בתור איש מחנה לוי המובהק – אני מבין למה אתה - - -

גדעון סער: הוא היה אז - - -

קריאות: - - -

רוני בר-און: ואיפה היה רובי?

מיכאל רצון: כשהוא אמר את זה אני הייתי - - - שמיר וארנס.

מיכאל איתן: הוא אמר את זה באולם אוהל שם.

קריאה: לא פה ולא פה.

קריאה: בבנייני האומה.

קריאה: נכון.

קריאה: בבנייני האומה.

קריאות: - - -

רוני בר-און: מיקי, בוא נתערב.

גדעון סער: זה היה בשנת 1985.

גדעון סער: אני אומר לך, זה היה המושב הראשון – אחרי זה זה התפוצץ – והמושב השני היה בשנת 1986, ואז הוא אמר ממשיך.

רוני בר-און: ואז - - - אמר: ז'בוטינסקי בבית שאן.

זהבה גלאון: ממש דיון מרתק.

אחמד טיבי: בואו נפתח את הנקודה הזאת יותר.

רוני בר-און: תגיד לי, אתה חושב שדוד לוי היה אומר את זה באוהל שם?

רוני בר-און: כן, בבקשה.

ארבל אסטרחן: מה שקורה זה, שהתופעה היותר רחבה שאנחנו רואים במחלקה המשפטית, זה שחברי כנסת הגישו הצעות חוק לקריאה טרומית, מתמנים לשר, חוזרים להיות חברי כנסת כמו שקרה עכשיו למספר חברי כנסת, ומגישים מחדש את כל הצעות החוק שלהם.

ארבל אסטרחן: בהזדמנות הזאת שאנחנו דנים בזה, יכול להיות שגם בדבר הזה צריך לטפל.

רוני בר-און: לא, אז את זה נעצור.

רוני בר-און: אנחנו, כוועדה, כמי שחוקק את העניין הזה, צריכים לבחון למה אנחנו דואגים.

רוני בר-און: לאגו של חבר הכנסת, שיהיה לו עוד, בסטטיסטיקה, עוד שם על שמו, או לכך שאנחנו מתייחסים אל מעשה חקיקה כאל משהו שנועד לתקן נורמה ציבורית, חברתית.

רוני בר-און: אם אנחנו דואגים לציבוריות, לנורמה, לחברה, אנחנו בכל הכבוד נפגע באגו של חבר הכנסת.

רוני בר-און: הוא לא יכול לחזור לדבר הזה.

ארבל אסטרחן: זה יותר חמור ממה שאתה חושב, כי אז אותו חבר כנסת מגיש עוד פעם את כל הצעות החוק שהוא הגיש בעבר.

רוני בר-און: שיגיש.

רוני בר-און: אנחנו יכולים למנוע ממנו?

רוני בר-און: לא יכולים למנוע ממנו.

ארבל אסטרחן: לא, אבל יכול להיות שברגע שהוא חוזר גם שמו חוזר - - -

רוני בר-און: לא רוצה להתעסק עם זה.

רוני בר-און: לא רוצה להתעסק עם זה.

ארבל אסטרחן: אז בעצם אפשר היה לומר ששמו של חבר כנסת נמחק ברגע שהוא עובר לרשות המבצעת, וברגע שהוא חוזר להיות חבר כנסת, כל עוד הצעת החוק לא הונחה לשניה-שלישית, באופן אוטומטי - - -

רוני בר-און: בשביל מה אני צריך את זה?

רוני בר-און: מישהו צריך את זה?

רוני בר-און: אנחנו צריכים את זה?

רוני בר-און: אומרת לנו היועצת המשפטית לאור מה שאנחנו מתקדמים פה, שברגע שחבר הכנסת עובר לרשות המבצעת והוא יחד עם עוד מציעים אחרים, השם שלו נמחק, אבל אם הוא חוזר לרשות המחוקקת, מחזירים את השם שלו להצעה.

רוני בר-און: למה?

רוני בר-און: זה עושה את המעשה - - -

זהבה גלאון: עבר זמנו בטל קורבנו.

רוני בר-און: בדיוק ככה.

רוני בר-און: שיחליט.

רוני בר-און: הוא לא רוצה להימחק מהצעת החוק – שיוותר על ההצעה להצטרף לרשות המבצעת.

רוני בר-און: נראה את הגאונים האלה.

רוני בר-און: נראה את ה- integrity הזה.

ארבל אסטרחן: אז בעצם, הרעיון שמתגבש הוא שברגע שחבר כנסת הוא חותם יחיד על הצעת חוק, לא משנה איזו קריאה זה עבר - - -

רוני בר-און: נכון.

רוני בר-און: זה עובר לוועדה, עובר לבעלות הוועדה.

רוני בר-און: ואם זה עדיין לא היה בוועדה, ועדת הכנסת תעביר את זה, ואז זה עובר לוועדה.

מאיר פרוש: אני מציע שהוועדה תבחר חבר כנסת שמוביל את זה.

מאיר פרוש: בלי אבא אין חוק.

רוני בר-און: למה?

רוני בר-און: יושב ראש הוועדה.

זהבה גלאון: יושב ראש הוועדה הוא גם האבא, גם האמא.

מאיר פרוש: אבל אם זה לא הנושא שלו, הוא מביא את זה, ואפילו היה חתום על זה - - -

רוני בר-און: ומה אם תבחר מישהו שלא בהכרח מסכים עם החוק?

מאיר פרוש: הסיעה תחליט.

מיכאל איתן: למה לסבך?

מיכאל איתן: להשאיר את זה בידי הוועדה, הוועדה תחליט.

רוני בר-און: ההצעה של מיקי הכי טובה.

רוני בר-און: מצויין.

ארבל אסטרחן: וזה כבר עבר קריאה כלשהי, אז זה חייב להיות בוועדה.

רוני בר-און: נכון.

רוני בר-און: לפעמים זה לא מפוצל.

רוני בר-און: בסדר, אוקי.

רוני בר-און: אז אנחנו מבקשים מהיועצת המשפטית להכין במהירות המרבית האפשרית הצעת תיקון תקנון שתגבש את העמדה לפיה בסעיף 142 - - -

גדעון סער: המצב המשפטי הנוכחי בתקנון יש לו עיגון בחוק?

קריאות: לא, לא.

רוני בר-און: הצעה לתיקון סעיף 142 על כל סעיפי אל"ף, בי"ת, גימ"ל, דל"ת רבתי שלו, שמגבשת את עמדת הוועדה לפיה צריך להבטיח שלא תרד לטמיון עבודת חקיקה, באופן שחבר כנסת כמציע בודד החתום על הצעת חוק, עם התקדמותו לרשות המבצעת בתפקיד כזה או אחר, הצעתו והעבודה הכרוכה בה לא ירדו לטמיון, באופן שהיא תעבור - - -

גדעון סער: אחרי קריאה ראשונה.

רוני בר-און: לא, לא.

רוני בר-און: גם בטרומית.

ארבל אסטרחן: הוועדה צריכה להחליט אם היא מעונינת להמשיך בהצעה?

רוני בר-און: לא, לא.

רוני בר-און: אין לה שיקול דעת.

גדעון סער: מה זה אין לה שיקול דעת?

גדעון סער: אם הוועדה - - -

רוני בר-און: שתפיל את זה בקריאה, בהצבעה.

רוני בר-און: יש לו שיקול דעת לטפל בהצעות חוק שלי שעברו בטרומיות?

רוני בר-און: הוא חייב לטפל בזה, הוא יכול להפיל את זה בקריאה.

זהבה גלאון: נכון, נכון.

רוני בר-און: הוועדה תהיה אפוטרופסית של החוק לכל דבר ועניין, כאילו חבר כנסת מן השורה מטפל בו.

גדעון סער: למה?

גדעון סער: אפילו המציעה אומרת שהטרומית זה מוגזם.

זהבה גלאון: זאת הצעה טובה.

רוני בר-און: זה לא מוגזם.

רוני בר-און: אני אומר לך.

רוני בר-און: אני עובד עכשיו על הצעת חוק שאני חושב שהיא נורמטיבית ברמה העליונה, ואני שנה לא מצליח להגיע למשרד המשפטים להתאמה לקריאה ראשונה.

רוני בר-און: זה חוק של אכיפה של חוקי אנשים עם מוגבלות.

גדעון סער: אני רוצה לשאול אותך דבר אחד: חבר הכנסת העביר, נניח, את הקריאה הראשונה – אני לוקח את הדוגמה המוסכמת ביותר – ההצעה מוטלת שם, יש שמונים הצעות אחרות, הוא לא מתעניין בה, אף אחד אחר לא מתעניין בה, מה הוועדה תעשה לפי דעתך?

רוני בר-און: אז זה יגיע לפי סידרה.

גדעון סער: אבל קודם הייתה לך נורמה, זה כתוב בתקנון וצוטט פה, שההצעה בטלה או פקעה.

ארבל אסטרחן: כן.

ארבל אסטרחן: כאילו הוא חזר בו.

גדעון סער: כאילו הוא חזר בו.

גדעון סער: אז מורידים את הכאילו הוא חזר בו.

גדעון סער: למה אתה חייב להטיל חיוב על פעילות כזו או אחרת.

רוני בר-און: יראו את הוועדה לכל דבר ועניין כאילו חבר הכנסת.

רוני בר-און: ייראו את הוועדה כאילו היא חזרה בה.

רוני בר-און: היא רק מקבלת איזה סוג של אפוטרופסות.

גדעון סער: אתה רק צריך לבטל את מה שכתוב פה.

גדעון סער: את המלים: "כאילו חזר בו".

זהבה גלאון: גדעון, אני אתן לך דוגמה.

דלית דרור: אבל אם זה לא "כאילו חזר בו" אז שר או סגן שר עומד מאחורי הצעת חוק פרטית, למרות שהוא בממשלה.

גדעון סער: אני רוצה להגיד דבר אחד רק כדי לחדד את מה שאמרתי.

גדעון סער: המטרה של התיקון צריכה להיות השגת שתי תכליות: אחת, לא להרוג את ההצעה.

רוני בר-און: ואת העבודה.

גדעון סער: ואת העבודה.

גדעון סער: שתיים, שניתן יהיה בעתיד להחיל דין רציפות - - -

אורית נוקד: על מה שעבר קריאה ראשונה.

גדעון סער: לכן, התיקון צריך לאפשר את שני הדברים האלה.

גדעון סער: הוא לא צריך להטיל חבות לקידום על דבר שיכול להיות שיש לו ביקוש או אין לו ביקוש.

רוני בר-און: מקובל עלינו, חברים?

רוני בר-און: נא להכין את זה בדחיפות המירבית.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מדברים, אדוני היושב ראש, על מצב שזה קורה בתוך אותה קדנציה?

רוני בר-און: לא.

רוני בר-און: מתי שזה קורה.

גדעון סער: אחרת אין לך דין רציפות.

רוני בר-און: ודאי, אבל מכוח זה שהוועדה לקחה את זה.

רוני בר-און: טוב.

רוני בר-און: יש עוד נושא שאני מבקש לדון בו ברצינות רבה.

רוני בר-און: אני מבקש מכולם להצטרף אלי עכשיו.

רוני בר-און: חברים, אני מבקש להצטרף אלי: היום יום הולדת, היום יום הולדת, היום יום הולדת לזהבה.

רוני בר-און: מזל טוב, מזל טוב, עד מאה ועשרים.

זהבה גלאון: תודה רבה לכם.

זהבה גלאון: תודה, זה מאד יפה.

רוני בר-און: ועכשיו הברכות לזהבה.

רוני בר-און: אחמד טיבי, תפתח בבקשה.

גדעון סער: זה ב"שונות"?

רוני בר-און: לא, לא.

רוני בר-און: זה בעיקריות, לא ב"שונות".

רוני בר-און: מאד עיקריות.

אחמד טיבי: אני מאד נרגש שהיושב ראש פנה אלי ראשון.

רוני בר-און: ודאי, נו.

רוני בר-און: אתה תקבע את הטון.

רוני בר-און: הרי אחריך רק כולם יתלהבו עוד יותר.

רוני בר-און: אתה תקבע פה רף שבלתי ניתן יהיה לעבור אותו.

אחמד טיבי: אני חוזר על משפט היסטורי שזהבה גלאון אמרה מעל הדוכן.

אחמד טיבי: אני וזהבה חברים כשני עשורים - - -

גדעון סער: היא גם אמרה את זה ב"זמנים מודרניים".

אחמד טיבי: ועצם העובדה שהיא הזכירה רק אותי כחבר כנסת ב"זמנים מודרניים" והתעלמה מחברי כנסת אחרים, בעיקר מהימין - - -

גדעון סער: זה זכה לתשומת לב.

גדעון סער: כן.

אחמד טיבי: דבר שגרר תגובות נזעמות - - -

רוני בר-און: ברשות הפלסטינית.

גדעון סער: לא, דווקא שם לא.

גדעון סער: זה התאים להם.

אחמד טיבי: הוא דבר הראוי להערכה.

רוני בר-און: אתה מזכיר את היהודים.

רוני בר-און: זה כמו ההספד.

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: זה עדיין לא כך.

אחמד טיבי: זה הולך למחוזות אחרים.

רוני בר-און: אני והמנוח, המנוח ואני, אני ואני.

רוני בר-און: תתחיל לדבר עליה, לא עליך, כבר.

זהבה גלאון: הוא לא יכול.

אחמד טיבי: אל"ף, אני לא יכול.

אחמד טיבי: אני שייך למגזר גדול של אנשים האוהבים את זהבה - - -

גדעון סער: מגזר.

גדעון סער: מגזר.

א' האן: עדה.

א' האן: עדה.

רוני בר-און: אתה עושה לי מזה פארסה.

רוני בר-און: אני אומר לך, אני אפסיק אותך.

אחמד טיבי: אין הרבה אנשים בבניין הזה כמו זהבה.

אחמד טיבי: אישה כהוגן, אמיצה - - -

זהבה גלאון: מה זה כהוגן?

אחמד טיבי: אמיצה, עם עקרונות, יודעת מה זו חברות.

אחמד טיבי: אני גאה ש - - -

זהבה גלאון: בקיצור, תגיד שאתה אוהב אותי וזהו.

זהבה גלאון: תסגור עניין.

אחמד טיבי: אנחנו גאים שאנחנו חברים שלך, זהבה - - -

רוני בר-און: אני קורא אותך לסדר.

רוני בר-און: את לא רוצה שאני אוציא אותך בשלב המחמאות, נכון?

אחמד טיבי: ואני מקווה שניפגש פה בעוד שש שנים בערך.

זהבה גלאון: אני אהיה שרה ואתה?

גדעון סער: שש שנים זה יום ההולדת הארבעים שלה.

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: מזל טוב.

רוני בר-און: ועכשיו נשמע דעה אחרת.

רוני בר-און: גדעון סער.

אחמד טיבי: דעת המאוכזבים.

אחמד טיבי: בבקשה.

גדעון סער: אנחנו תמיד עוקבים אחרי כל הפעילות של זהבה, הראיונות שהיא נותנת לכלי תקשורת שונים, ההדגשים השונים בכל ראיון בנושאים השונים, זה חלק מ- - -

זהבה גלאון: אני כבר אשלם על זה הרבה זמן.

גדעון סער: מהאהדה והחיבה הבלתי מסויגת, אם כי לעתים היא נפגמת עקב אכזבות כאלה ואחרות לאורך הדרך.

רוני בר-און: אני רוצה להגיד לך שהוא, עד היום, מסרב לפרק את מטה ההסברה של הליכוד לבחירות הקודמות, בגלל שאנחנו כל הזמן עוקבים אחרי מה שאת אומרת בתקשורת.

גדעון סער: ולא סתם הבעתי כאן תקווה שגם בשנה הבאה, כאשר זהבה תציין 35 שנים, אנחנו גם נציין כאן את יום הולדתה, ואנחנו ראינו גם הבוקר דוגמה להתנהגות קצת חסרת אחריות, אפילו קצת ילדותית, שנובעת מהגיל הצעיר הזה, בסעיף הקודם - - -

רוני בר-און: זה החן שלה.

רוני בר-און: זה החן שלה.

רוני בר-און: שהיא מצליחה להרגיז אותך – זה החן שלה.

גדעון סער: בסעיף הקודם על סדר היום, כאשר היא חברה לא לצד הנכון.

גדעון סער: אבל למרות זאת, החן הזה של הילדותיות אנחנו אוהבים אותו, ואנחנו באמת - - -

אחמד טיבי: תמשיכי כך.

רוני בר-און: היה לך טיעון קשה.

רוני בר-און: אתה כל כך – לוקח לך זמן הטיעון הזה.

גדעון סער: בוא נגיד ככה:

גדעון סער: היום אנחנו שבוע לאחר הראיון ל"זמנים מודרניים".

גדעון סער: אם יום ההולדת היה שבוע קודם, היה לנו יותר קל.

רוני בר-און: טוב.

רוני בר-און: עכשיו נציג יהדות התורה, בבקשה.

מאיר פרוש: שהקדוש ברוך הוא ימלא משאלות לבך לטובה, וכל מה שאתך ויש לך, שיהיה לך תמיד לטובה ובהצלחה.

זהבה גלאון: תודה רבה.

גדעון סער: אמן כן יהי רצון.

רוני בר-און: נציג המורדים.

קריאה: פתח תקווה.

מיכאל רצון: אני רוצה לומר משהו שקצת יקלקל לזהבה.

מיכאל רצון: למרות שהיא לפני גיוס, ואני חושש שהיא תסרב – שמעתי אותה היום ברדיו - - -

רוני בר-און: תסרבי פקודה לפנות מתנחלים.

מיכאל רצון: אבל אני רוצה לספר משהו.

מיכאל רצון: אני - - -

זהבה גלאון: תספר שהילדים שלנו היו ביחד בגן.

מיכאל רצון: או.

מיכאל רצון: בדיוק רציתי לספר.

מיכאל רצון: למה את מתערבת?

רוני בר-און: הנכדים שלו והילדים שלך.

מיכאל רצון: זה קצת יחשוף את הגיל, אז אני - - - זהבה קודם כל יש לה שורשים נהדרים בפתח תקווה, מלבס.

מיכאל רצון: מי שיודע מה זה מלבס – זה גזע.

אחמד טיבי: מלבס זה טוב.

מיכאל רצון: מלבס זה טוב.

מיכאל רצון: כן, נכון.

מיכאל רצון: זה טוב.

מיכאל רצון: היה פעם מלבס.

מיכאל רצון: זה טוב.

מיכאל רצון: ובאמת, הדבר היותר חשוב מזה שהיא ממלבס, ושהילדים שלנו למדו ביחד בגן, זה שהיא הצליחה למרות ההתנהגות שלה, שהבן שלה יגיע לשרת בגולני.

מיכאל רצון: וזה בהחלט - - -

רוני בר-און: בתור בוגר גולני אתה גאה בזה.

מיכאל רצון: בתור בוגר גולני וכל ילדיו שירתו ועדיין משרתים בגולני.

רוני בר-און: יפה מאד.

מאיר פרוש: לכן היא אמרה הבוקר שיש - - - שיעשו את העבודה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: נציגת התנועה הקיבוצית, בבקשה.

אורית נוקד: לא.

אורית נוקד: אני דווקא – הוא אמר שהוא נציג המגזר, אז אני נציגת המגדר.

אורית נוקד: ואני באמת רוצה להגיד לך זהבה, שאני מאד מאד אוהבת אותך.

אורית נוקד: פשוט כך.

זהבה גלאון: תודה.

זהבה גלאון: תודה רבה.

אורית נוקד: באמת, ביום הראשון שנכנסתי לכנסת - - -

מיכאל רצון: סגנית השר אורית נוקד, לקצר, כן?

אורית נוקד: ברצינות.

אורית נוקד: ביום הראשון שנכנסתי לכנסת כבר באת, הסברת לי, אחר כך שיתפת אותי בכמה יוזמות חקיקה.

אורית נוקד: אני חושבת שמה שבאמת מאפיין אותך זה האומץ וסגנון הדיבור והשפה.

אורית נוקד: השפה שהיא מדהימה.

אורית נוקד: אני חושבת שלא סתם התקשורת מאד אוהבת אותך.

אורית נוקד: את תצליחי.

אורית נוקד: ואני באמת מאחלת לך שתהיי שרה.

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

גדעון סער: לברכה הזו אנחנו - - - מצטרפים.

יולי יואל אדלשטיין: אני, אדוני היושב ראש, מאזין בסבלנות לכל המתחזים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: אחד אומר שזהבה היא עם שורשים נכונים מפתח תקווה, וזה מן המגזר, וזאת מן המגדר, אני רוצה לומר מספר מלים בשם העדה האמיתית של זהבה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עם זהבה כיוצאי ברית המועצות לשעבר, אנחנו גם לא נחשוף כאן - - -

רוני בר-און: תקראו לי לדני בנלולו.

רוני בר-און: הוא לא יסלח לי שלא נתתי לו לברך.

גדעון סער: - - - מה זה, היא - - - וגם גולנצ'יקית.

גדעון סער: היא יכולה להיבחר עשירייה ראשונה אצלנו.

זהבה גלאון: אני גם ערביה, גם רוסיה - - -

רוני בר-און: בכל מקום.

רוני בר-און: כל המגזרים עובדים בכיוון שלך.

יולי יואל אדלשטיין: אז אדוני היושב ראש, במסגרת הברכות של העדה האמיתית שקלתי גם לחשוף שכל המתחזים האלה אפילו לא יודעים מה שמה האמיתי של זהבה - - -

רוני בר-און: גולדה.

יולי יואל אדלשטיין: אפילו אתה לא יודע, אדוני היושב ראש.

יולי יואל אדלשטיין: ומכיוון שהקצרנית רושמת כל מילה בפרוטוקול, אני אשמור לעצמי את שמה האמיתי של זהבה.

יולי יואל אדלשטיין: מי שאחר כך ירצה לגשת אלי ותמורת תשלום סמלי לקבל את השם, אני אמסור לו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה, וברכות לבביות, זהבה.

זהבה גלאון: תודה רבה.

רוני בר-און: עכשיו רונית.

רוני בר-און: רונית.

רונית חייקין: אני יש לי בעיה לדבר בפרהסיה.

רוני בר-און: אנחנו נצא.

רוני בר-און: דברי.

רוני בר-און: אם לא תדברי, תהיה לך בעיה להיות בפרהסיה.

רוני בר-און: תקומי ותדברי.

רונית חייקין: את האמת?

רונית חייקין: אני פשוט כתבתי לרוני בר-און - - -

רוני בר-און: מצוין.

רוני בר-און: אז תקריאי את הפתק.

רונית חייקין: שיגיד לזהבה מזל טוב כי יש לה יום הולדת.

רוני בר-און: לא, לא, לא.

רוני בר-און: את תגידי, עכשיו, מה שיש לך להגיד לזהבה.

רונית חייקין: רוני, אל תביך אותי.

רוני בר-און: נו, תגידי לה שתי מילים ונגמור.

רונית חייקין: אני עובדת עם זהבה כבר כמה שנים.

רונית חייקין: אני מאד מאד נהנית לעבוד אתה ואני מאד אוהבת, כמו את כל הסיעה.

רוני בר-און: אוה.

רוני בר-און: אחר כך אומרים שהח"כים פוליטיקאים.

רוני בר-און: עליזה, תראי לה איך עושים את זה נכון.

זהבה גלאון: היא הצטרפה למשרד החוץ, לסגל הדיפלומטי.

רונית חייקין: אני תמיד אומרת לזהבה: זהבה, יש לי אותך, אבל יש לי עוד חמישה.

רונית חייקין: נכון?

זהבה גלאון: האמת שזה נכון.

רוני בר-און: עליזה.

עליזה בראשי: טוב.

עליזה בראשי: זהבה ואני חברות עוד הרבה הרבה לפני שהיא הגיעה לכנסת.

עליזה בראשי: זהבה היא חברה אולטימטיבית.

עליזה בראשי: אני מאחלת לכל אחד חברה כזו.

עליזה בראשי: בכל הזמנים.

עליזה בראשי: בטוב, ברע, פשוט חברה נהדרת - - -

יולי יואל אדלשטיין: באוויר, בים, ביבשה.

רוני בר-און: טוב.

רוני בר-און: מישהו עוד מבקש לברך?

רוני בר-און: אז אני אסכם ואני באמת אגיד לך, שאת מצד אחד יריב מאד מאד חד ולא פשוט, ובצד השני, לפחות בשני מקרים, גיליתי אצלך סוג של חברות שבאמת נדיר במקומותינו, ואני באמת אוהב אותך.

רוני בר-און: תודה רבה, הרבה שנים טובות.

זהבה גלאון: קודם כל, תודה לרוני.

זהבה גלאון: זה הדדי.

זהבה גלאון: גם אני אוהבת אותך.

זהבה גלאון: סליחה, אתה יודע את זה, אני אומרת את זה לפרוטוקול.

זהבה גלאון: אני לא יודעת אם זה עוזר לך במרכז הליכוד, אבל - - -

רוני בר-און: אשתי תמיד אומרת: שאלה שאוהבות אותך, יאהבו אותך לפרוטוקול.

רוני בר-און: אותי תשאיר בבית.

אחמד טיבי: היא בקלות אוהבת אנשים, גברים, זהבה.

זהבה גלאון: גם אותך.

רוני בר-און: אם את אומרת לו שאת אוהבת גם אותו, אז אני רוצה לספר אנקדוטה שהייתה לי פעם עם יעקב ברדוגו – ואחמד יודע את זה – עוד בימים החמים.

רוני בר-און: אנחנו נכנסים לאיזה אירוע, וברדוגו: אחי, אחי.

רוני בר-און: אני אומר לו: אל תקרא לי אחי.

רוני בר-און: הוא אומר לי: למה?

רוני בר-און: אני אומר לו: אם אתה אח של אחמד טיבי ואני אחיך, אז גם אני אח של אחמד טיבי.

רוני בר-און: אבל עברו מים והבדיחה נהייתה מציאות.

זהבה גלאון: אני רוצה להגיד משהו ברצינות.

זהבה גלאון: קודם כל, זה מאד מרגש אותי, זה מאד יפה.

זהבה גלאון: זה גיל כזה, שאמנם עוד לא החלפתי קידומת – שנה הבאה אני מחליפה קידומת לכל מי שתהה - - -

רוני בר-און: 39, הה?

זהבה גלאון: יפה.

יולי יואל אדלשטיין: זה היה לפרוטוקול.

זהבה גלאון: זה היה לפרוטוקול.

זהבה גלאון: כן, כן.

רוני בר-און: בליכוד היית יכולה להיבחר בצעירים, הייתי אומר.

זהבה גלאון: בכל אופן, זה היה נורא מרגש ונורא נחמד, ונורא תודה לרוני ולעידית ולעליזה ולכל מי שארגנו את זה.

קריאה: לרונית.

זהבה גלאון: אמרתי.

זהבה גלאון: זה נורא כיף לשמוע, באמת, מחמאות כאלה – זה כיף כזה – מאנשים שאוהבים.

זהבה גלאון: ובסך הכל אנחנו אמנם לא תמיד רואים עין בעין את הכל מבחינה פוליטית, אבל בסך הכל יש פה חברויות, אנחנו חברים, וחיבות ורגשות חמים – כדי לא להגיד לך אני אוהבת אותך, אחמד - - -

גדעון סער: אבל לא רק הדברים האלה.

זהבה גלאון: מה?

גדעון סער: זה לא שיש פה רק את זה.

גדעון סער: גם וגם.

גדעון סער: זה לא שכולם אוהבים את כולם.

רוני בר-און: כן, כן.

יולי יואל אדלשטיין: אל תספרו לילדה הצעירה את הסודות האפלים של הכנסת.

זהבה גלאון: זהו.

זהבה גלאון: אבל באמת אני רוצה להגיד שזה נחמד לי.

זהבה גלאון: אני אוהבת לבוא, מה שנקרא, למקום העבודה שלי, ואני אוהבת לבוא לישיבות הוועדה ואני מגלה בהן עניין, ואני גם מגלה עניין בחברים כאן, אני חייבת להודות.

זהבה גלאון: תודה רבה.

רוני בר-און: יום הולדת שמח, עד 120.

רוני בר-און: הישיבה נעולה באופן חגיגי ביותר.

זהבה גלאון: רגע.

זהבה גלאון: אני אוכלת את ה - - -

רוני בר-און: לא, לא.

רוני בר-און: לאכול זה, כמובן, לא מונע בעדך.

רוני בר-און: בית הקפה פתוח, הישיבה נעולה.