ועדת הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 130, 2004-05-24 09:00

רוני בר-און: בוקר טוב חברים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה מס' 130.

רוני בר-און: לבד מסדר היום כפי שהוצג בפניכם, יש לנו פה צורך לקבוע מסגרת דיון בנושא הצעות אי-אמון.

רוני בר-און: הוגשו שלוש הצעות אי-אמון, הראשונה, של סיעת העבודה-מימד: הקיפאון בנושאים החברתיים, המדיניים והכלכליים.

רוני בר-און: הצעה שנייה של ש"ס: הסכנה לחיסול שירותי הדת בישראל עקב מצבם הקשה של הרשויות המקומיות.

רוני בר-און: הצעה שלישית: פעולת צה"ל ברפיח, של מרצ-חד"ש-תע"ל-בל"ד ורע"ם.

רוני בר-און: ההצעות יידונו בישיבת הכנסת היום, יום ד' סיון התשס"ד, 24 במאי 2004, ואנחנו מתבקשים לקבוע מסגרת דיון לנושא זה.

רוני בר-און: עוד זה מדבר והנה זה בא, ביקש ממני היושב-ראש באמצעות מזכיר הכנסת: שלום רב, נוכח העומס במספר נושאים לדיון המצויים על סדר יומה של הכנסת, מבקש יושב-ראש הכנסת לקיים מעת לעת דיון במליאה במכלול הנושאים להם קשר משותף.

רוני בר-און: הצעות אי אמון המופיעות מחר על סדר יומה של הכנסת, בחלקן משותפות לנושאים לדיון המוצעים בדף הרצ"ב, ועל כן סבורה מזכירות הכנסת, שיש מקום לבחון אפשרות של דיון משולב לנושאים אלה יחד עם הדיון בהצעות אי-אמון.

רוני בר-און: כמובן שההצבעות תהיינה נפרדות לכל אחת מהצעות האי-אמון, ונפרדות להצעות הסיכום שהגישו הסיעות לכל אחד מהנושאים לדיון.

רוני בר-און: אודה אם תעמיד בקשתנו על סדר יומה של הוועדה.

רוני בר-און: יש כאן רשימה של נושאים, שישה עניינים שהוגשו במסגרת הצעות לסדר, מרביתן בנות כמעט חצי שנה או ארבעה חודשים, היתר שלושה חודשים וחודשיים.

רוני בר-און: לדעתי, השאלה פעם ראשונה עקרונית, פעם שנייה ספציפית.

רוני בר-און: עקרונית, אני לא יודע להגיד, אם אנחנו יכולים להוסיף דיון בהצעות לסדר לדיון בהצעת אי-אמון.

רוני בר-און: אני חושב – אם אני יכול להשתמש בביטוי מושאל מהשפה המשפטית, על זכות השתיקה כמלכת הזכויות לדיני הראיות - שהצעת אי אמון היא מלכת הנושאים בדיוני הכנסת.

רוני בר-און: לכן, גם הפרוטוקול התייחס אליה ככזה ואומר, שברגע שהיא מוגשת, יש לה עדיפות מובנית בתוך התקנון לדיון ראשון בתחילת סדר היום השבועי מייד לאחר הגשתה.

רוני בר-און: היא נמצאת באיזה שהיא איזולציה שאי אפשר לגעת בה מבחינת כל תהליך העבודה של הכנסת.

רוני בר-און: אני שואל את השאלה, אני לא יודע אם אפשר לשים עוד קרונות של הצעות לסדר לרכבת של אי-אמון, למרות שאני מכבד את היוזמה של הנשיאות, לעשות סדר בהצעות לסדר שלא נדונו.

אנה שניידר: אני חושבת שצריך לעשות הפרדה בין הדיון עצמו לבין ההצבעה.

אנה שניידר: דיון יכול להיות משולב כי אם הנושאים הם משותפים או דומים, אפשר, אבל כפי שנאמר במכתב, ההצבעות הן בוודאי נפרדות.

רוני בר-און: הצבעות אין ספק שתהיינה נפרדות כי אי אפשר להצביע על הצעה לסדר במסגרת הצעת אי-אמון, וכמובן אי אפשר להצביע אי-אמון במסגרת הצעה לסדר.

רוני בר-און: אני רוצה לנסות להבין, מה זה דיון משולב?

רוני בר-און: דיון משולב, באה חברת הכנסת זהבה גלאון להציג את האי-אמון של מרצ, במסגרת אותו דיון יש זכות תשובה לשאר הסיעות, במקרה הספציפי הזה כמובן גם למרצ כי יש גם הצעה של עבודה-ממד והצעה של ש"ס, אז אנחנו לא מרוויחים את זה שנציג מרצ לא יוכל להשתתף בדיון.

רוני בר-און: ובמסגרת אותו דיון, באופן נפרד מעבר למכסת הזמן של הסיעות, עוד ידברו כל אותם מציעים לסדר.

רוני בר-און: וכמובן ידברו כל אותם - - -

גדעון סער: אדוני היושב ראש, זה לא ייקרה, ברור שלא ניתן לזה יד.

רוני בר-און: אני שואל, אני לא מביע עמדה.

רוני בר-און: לכל הצעה לסדר, את בעצם גם מוסיפה את ההצעה האחרת.

רוני בר-און: כי אם יש פה הצעה לסדר של איתן כבל, עסאם מח'ול, משה גפני, ואסל טאהא וגילה גמליאל, שעניינה מצוקת הרשויות המקומיות, לפי כל התקנון, כל החמישה ידברו פעם אחת, נגיד שלוש דקות – מגיע להם עשר דקות כי זה לא דחוף – לכל אחת מאלה יש הצעה אחרת, אז גם גדעון סער יציע הצעה אחרת, ורשף חן יציע הצעה אחרת ואני אציע הצעה אחרת - - -

אנה שניידר: רק אחד ידבר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה מדבר כעת על נושאים שהחליטו לדבר עליהם במליאה.

רוני בר-און: היועצת המשפטית אומרת, שסטטוטורית את לא רואה בעיה עם העניין הזה.

רוני בר-און: עכשיו נשמע את מזכיר הכנסת, בבקשה.

אריה האן: אנחנו לא המצאנו היום את הגלגל, היו דברים מעולם והיו דיונים משולבים.

רוני בר-און: אמרתי לך פעם, שזה לא מאיים עליי, אתה אומר שזה כבר נעשה.

רוני בר-און: זה לא מטריד אותי.

אריה האן: אדוני היושב ראש, אני לא מאיים, אני ממלא את תפקידי, אני אומר לך, שהיו דברים מעולם, במקרים האלה, מה שקרה, היה דיון משולב כשהוועדה קבעה את הזמן.

אריה האן: אם הוועדה החליטה, שבדיון סיעתי לכל סיעה יהיה איקס זמן, הסיעה חילקה את האיקס הזה בין חבריה.

רוני בר-און: זה כולל גם את הזמן של המציע?

אריה האן: זה כולל גם את הזמן של המציע.

רוני בר-און: לך תסביר לחבר הכנסת איתן כבל, שבחמש דקות שניתנו לסיעת העבודה, על שלוש הצעות אי-אמון, הוא צריך להכניס גם את סדר היום שלו.

אריה האן: איתן כבל מקבל בסיכומו של יום הצעת החלטה לגבי הצעה שמונחת על סדר היום כבר חצי שנה, והוא לא בא לבקש מהנשיאות - - -

רוני בר-און: אני רוצה לשאול אותך שאלה, עם כל הכבוד לך, ואני באמת רוכש כבוד להתנהלות שלכם ולניסיון שלכם לעשות את ביעור החמץ ברשימת הממתינים הנוראה הזאת ולהביא הצעות שהוגשו ב-14 לינואר, למרבה הצער, במציאות הישראלית הן קונקרטיות גם היום, למה שלא נגמור עם האי-אמון, נצביע על האי-אמון, נצביע הצעות החוק שחלקן דחופות מאוד היום להעברה, ואז נשב מתשע ועד שתים עשרה בלילה ונגמור את ההצעות האלה לסדר.

אריה האן: כל דבר אפשרי, אנחנו רציני לקצר הליכים ועשינו דבר שעשינו אותו הרבה פעמים בעבר.

אריה האן: אם אתם חושבים שלא לעשות, אתם יכולים לומר, שאתם לא קובעים מכסת זמן לדיון משולב ואז לא יהיה דיון משולב.

זהבה גלאון: אני מציעה לא לקבל את ההצעה לדיון משולב.

זהבה גלאון: צריך לקחת בחשבון, מעבר לדברים האלה שהם מאוד חשובים, שצריך לנקות שולחן, על סדר היום יש היום עוד כמה דברים, בין היתר, הנושא של נציגים לוועדה לבחירת שופטים, באיזה שעה זה יהיה, בעשר-אחת עשרה בלילה?

זהבה גלאון: צריך להתחשב בדברים האלה.

זהבה גלאון: השילוב הזה לא נראה לי.

זהבה גלאון: אנחנו במצוקה כל כך גדולה, תוסיפו עוד יום כנסת, תוסיפו ביום ראשון יום כנסת, תביאו את כל מה שנשאר לכם.

רוני בר-און: זה מה שאני הולך להציע, לעשות אחת לחודש, בשבוע האחרון של כל חודש, יום כנסת ביום חמישי.

רוני בר-און: זאת הצעה שאני עומד להביא ביום שני.

רוני בר-און: מי שיש לו עניין שיבוא הנה.

רוני בר-און: זה בסופו של דבר עניינו של חבר הכנסת המציע, הוא לא רוצה לבוא, הנושא שלו מתייתר ממילא.

זהבה גלאון: אני בעד.

מאיר פרוש: הרעיון היה, לנסות לנקות שולחן אחרי הצעות אי-אמון.

גדעון סער: אני מסכים עם חברת הכנסת גלאון, אני חושב שלא צריך לקיים דיון משולב.

רוני בר-און: אנחנו לא נקיים על כך הצבעה.

רוני בר-און: מאוד נשמח אם זה יתקיים היום לאחר שנסיים את סדר היום הרגיל שלנו, את הצעות החוק, את הוועדה לבחירת שופטים ואת הדיון באי-אמון.

גדעון סער: יש עוד דברים שצריכים להיות לפני הצעות לסדר.

גדעון סער: יש הצעות חוק, יש נושא של הארכת מצב חירום.

רוני בר-און: אמרתי, כל נושא החקיקה, אי-אמון, הוועדה לבחירת שופטים, אחר כך, להערכתי בסביבות שמונה בערב אפשר להמשיך עוד שעתיים דיון בחמשת הנושאים.

רוני בר-און: כל חבר כנסת אחראי לעצמו, אם אין 120 חברי כנסת באולם, מתייחסים אליו כמי שויתר.

מאיר פרוש: צריך להודיע מראש.

רוני בר-און: אומר נכון חבר הכנסת מאיר פרוש, צריך להודיע מראש לחברים, אי אפשר לכפות את זה עליהם מרגע לרגע.

רוני בר-און: ביום שני, כבר אני מודיע לכם, אני אעלה את ההצעה שלי לסדר, בכל יום חמישי בסוף החודש, יהיו לנו שני ימי חמישי כאלה, ביוני וביולי, ניקוי שולחן.

רוני בר-און: אנחנו עוברים לקבוע את סדר היום בהצעות אי-אמון, נחזור על המתווה שהיה פה בפעם האחרונה.

רוני בר-און: דיון משולב בכל שלוש ההצעות.

רוני בר-און: עשר דקות למציע, עשרים דקות לליכוד, עשר דקות לעבודה, שמונה דקות לשינוי וחמש דקות לכל סיעה.

רוני בר-און: אני מעמיד זאת להצבעה, מי בעד, בבקשה ירים את ידו.

רוני בר-און: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין ההחלטה נתקבלה.

רוני בר-און: ההחלטה שלנו התקבלה פה אחד.

רוני בר-און: קביעת ועדות לדיון בהצעות חוק והצעות לסדר היום הבאות: 1.

רוני בר-און: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 14) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004 (מ/102) 2.

רוני בר-און: הצעת חוק המקרקעין (תיקון-סילוק ופולש על-ידי הרשות) התשס"ד-2004, של רוחמה אברהם 3.

רוני בר-און: הצעת לסדר היום בנושא: "שחרור החשודים ברצח אולג שייחט ז"ל", מאת קבוצת חברי כנסת

רוני בר-און: אנחנו עוברים לדון בסעיף ג' לסדר היום: קביעת ועדות לדיון בהצעות חוק והצעות לסדר היום הבאות:

רוני בר-און: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 14) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ד-2004 (מ/102), אני מבין שזאת הצעה של הממשלה.

רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את ההצעה לדיון בוועדת העבודה הרווחה והבריאות או לוועדה לקידום מעמד האישה.

רוני בר-און: חבר הכנסת שאול יהלום ביקש להעביר את הנושא לוועדת העבודה הרווחה והבריאות, הנושא בתחום סמכותה של הוועדה.

רוני בר-און: היועצת המשפטית של ועדת העבודה והרווחה, בבקשה.

ג'ודי וסרמן: אכן מדובר בהצעת חוק ממשלתית, הצעת חוק עבודת נשים.

ג'ודי וסרמן: מדובר בהארכת תוקף של הוראת שעה.

ג'ודי וסרמן: הארכת תוקף בפעם השלישית, הפעמים הקודמות נעשו בוועדות העבודה הרווחה והבריאות, הדיונים הקודמים התקיימו בוועדה ולכן יש מקום להשאיר את זה בוועדה.

ג'ודי וסרמן: מדובר על חופשת לידה לגבר.

ג'ודי וסרמן: הצעת החוק הממשלתית מציעה שוב להאריך את זה לשנה אחת נוספת ויש מקום להשאיר בוועדת העבודה והרווחה.

רשף חן: אני חושב שהנושא בתחום הוועדה למעמד האישה, כל המטרה של החוק הזה, קידום עבודת נשים.

רשף חן: גם אם בעבר היו תקלות בעניין הזה, זאת לא סיבה להמשיך.

רשף חן: הוועדה למעמד האישה חופפת להרבה מאוד ועדות.

רשף חן: אין ויכוח שבעיניי זאת תקלה.

רוני בר-און: אנחנו מצביעים, מי בעד להעביר את הנושא לוועדת העבודה והרווחה, ירים את ידו.

רוני בר-און: הצבעה בעד – 3 נגד – 1 נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת העבודה הרווחה והבריאות, נתקבלה.

רוני בר-און: אני קובע, שברוב דעות הנושא עבר לוועדת העבודה הרווחה והבריאות.

רוני בר-און: הצעת החוק הבאה היא הצעת חוק המקרקעין (תיקון – סילוק פולש על-ידי הרשות), התשס"ד-2004, של חברת הכנסת רוחמה אברהם, (פ/2011).

רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הצעת החוק לוועדת החוקה חוק ומשפט או לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

רוני בר-און: מישהו רוצה להתבטא בעניין הזה?

רוני בר-און: אם כך, אנחנו מצביעים, מי בעד להעביר את הנושא לוועדת החוקה חוק ומשפט ירים את ידו.

רוני בר-און: הצבעה בעד – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוקה חוק ומשפט, נתקבלה

רוני בר-און: אני קובע שהנושא עבר לוועדת החוקה חוק ומשפט.

רוני בר-און: קביעת הצעה לסדר היום בנושא: "שחרור החשודים ברצח אולג שייחט ז"ל", של חברי הכנסת אחמד טיבי, אהוד רצאבי, זהבה גלאון ,מגלי והאב, ואסל טאהא, עבד-אלמאלכ דהאמשה.

רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הנושא לוועדת החוץ והביטחון או לוועדת החוקה חוק ומשפט.

רוני בר-און: בבקשה, חברת הכנסת גלאון.

זהבה גלאון: אני רוצה לומר, שמי שהציע להעביר את זה לוועדת החוץ והביטחון היה חבר הכנסת רצאבי, אבל גם הוא אחר השתכנע, שיש היגיון שהנושא יעבור לוועדת החוקה.

זהבה גלאון: לא מדובר בעניינים ביטחוניים אלא בדברים שקשורים למעצרים ולכן הגיוני שזה יידון בוועדת החוקה.

רוני בר-און: מי בעד להעביר את הנושא לוועדת החוקה חוק ומשפט ירים את ידו.

רוני בר-און: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת החוקה חוק ומשפט, נתקבלה.

רוני בר-און: הנושא עובר לוועדת החוקה חוק ומשפט.

רוני בר-און: הצעת חוק משכן הכנסת ורחבתו (תיקון מס' 12) – סמכויות משמר הכנסת וסדרניה – התשס"ד-2004 (הכנה לקריאה שנייה ושלישית)

רוני בר-און: אנחנו עוברים לדון בהצעת חוק משכן הכנסת ורחבתו (תיקון מס' 12) – סמכויות משמר הכנסת וסדרניה – התשס"ד-2004, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

רוני בר-און: העברנו את החוק בקריאה ראשונה, אני מניח שלא הוכנסו שינויים מאז הקריאה הראשונה.

רוני בר-און: מישהו רוצה להתבטא?

זהבה גלאון: לא נעים לי, כשהיינו כאן כתבתי את ההסתייגויות, אבל אין לי מושג מה אמרתי.

עמרי שרון: את המטרות את בטח יודעת.

אנה שניידר: ממילא צריך לעבור על הכל.

רוני בר-און: אנחנו קוראים את הצעת החוק.

רוני בר-און: אני אזכיר לך, דווקא בחוק הראשון היתה עוד אפליקציה שלא היינו מאושרים ממנה, אפליקציה קניינית, מעין איזה שהיא הרחבת זכות הקניין שלנו על משכן הכנסת והרחבה, ואמרנו, במסגרת הזאת שאנחנו רוצים לרוץ קדימה עם נושא אבטחת הח"כים, גם מבחינת המשכן, לקיחת סמכויות על מאבטחים אל מחוץ למשכן, למקומות שבהם הם מלווים את חברי הכנסת, ולקיחת סמכויות האבטחה למקום שהכנסת מתכנסת במקומות אחרים ו/או מסיירת במקומות אחרים, לא רצינו לחרוג ולעשות את הנושא של הקניין.

רוני בר-און: הדבר שני, הניסיון להפוך את רחבת הכנסת למשהו אקס-טריטוריאלי מבחינת חוקי התכנון והבנייה.

רוני בר-און: את זה זרקנו כבר בקריאה הראשונה.

רוני בר-און: זה גם לא מופיע גם כאן.

רוני בר-און: נתחיל לקרוא את הצעת החוק, בבקשה.

אנה שניידר: התיקון הראשון בסעיף 1 הוא בעצם תיקון לשם החוק.

אנה שניידר: היום שם החוק הוא: חוק משכן הכנסת ורחבתו, אין התייחסות למשמר הכנסת שזה חלק די חשוב בתוך החוק עצמו.

אנה שניידר: לכן מוצע לשנות את השם, השם יהיה: "חוק משכן הכנסת, רחבתו ומשמר הכנסת".

אנה שניידר: בהתאם לכך, יש לנו תיקונים טכניים בסעיפים 19-20-21 להצעת החוק, בכל מקום בחקיקה שבו מוזכר שמו של חוק משכן הכנסת ורחבתו, אנחנו מציעים את השם החדש.

אנה שניידר: בחוק הביטוח הלאומי, בסעיף 286א' בפסקה 3 - - -

רוני בר-און: צריך לרדת עד הרזולוציה הזאת?

רוני בר-און: הרי ברור שבכל מקום שזה משתנה, אפקט הפעמון משנה בכל המקומות.

אנה שניידר: כשאתם מאשרים את החוק, אם אתם מאשרים את סעיף 1, קרי, אישרתם את סעיפים 19 20-21.

אנה שניידר: בסעיף 2, אנחנו עושים סדר בהגדרות שמופיעות בחוק או שלא מופיעות בכלל.

אנה שניידר: היום בסעיף ההגדרות יש שתי הגדרות בלבד, משכן הכנסת ורחבת הכנסת.

אנה שניידר: אנחנו מציעים להוסיף הגדרות נוספות.

אנה שניידר: קודם כל הגדרה של "אדם מוסמך".

אנה שניידר: "אדם מוסמך" – כל אחד מאלה: איש משמר הכנסת.

אנה שניידר: סדרן.

אנה שניידר: מוסמך לערוך חיפוש.

אנה שניידר: מוסמך לדרוש הזדהות.

אנה שניידר: "איש משמר הכנסת" – אדם שהתמנה לשמור על הביטחון והסדר במשכן הכנסת וברחבה.

אנה שניידר: "סדרן" - אדם שהתמנה לשמור על קיום הסדר במשכן הכנסת וברחבה, ולתת שירותים לחברי הכנסת ולבאי משמר הכנסת, לפי הוראות יושב-ראש הכנסת.

אנה שניידר: "מוסמך לערוך חיפוש" - איש משמר הכנסת, סדרן או מי שהוסמך לכך על-ידי יושב-ראש הכנסת, לאחר שעבר הכשרה מקצועית מתאימה שקבע קצין הכנסת.

זהבה גלאון: אני רוצה להעיר, שתי הגדרות, (3) ו-(4) הן הגדרות מאוד עמומות.

רוני בר-און: ל-4 עוד לא הגענו.

רוני בר-און: תעירי לשתי הערות יחד לאחר שנקרא את (4).

אנה שניידר: "מוסמך לדרוש הזדהות" - מי שהוסמך על ידי קצין הכנסת לדרוש הזדהות והצגת מסמכים, לאחר שעבר הכשרה מקצועית מתאימה.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני יכולה להבין הגדרה "סדרן", איש משמר הכנסת, זה אנשים מוגדרים, זאת אומרת, אנשים בעלי פונקציה מוגדרת, סמכות מוגדרת שאני יודעת לזהות.

זהבה גלאון: מחר יבוא לכאן הבחור שיושב כאן, אני לא יודעת מיהו, הוא יאמר לי, אני מוסמך על-פי סעיף (3).

אנה שניידר: יהיה לו תג זיהוי.

רוני בר-און: אני אתן לך דוגמה מהחיים.

רוני בר-און: למשל סמכויות של שוטר מוקנות לפעמים לאו בהכרח לשוטרים, הן מוקנות לפקחים של שמורות הטבע, מפעם לפעם את צריכה להסתייע בכוחות שהם לא בהכרח כוחות שמאומנים רק לצורך הדבר הזה.

רוני בר-און: למשל, ימנו פה קציני ביטחון בכנסת - - -

עמרי שרון: אני מצטער להפסיק אותך, הסמכויות שמוקנות לשוטר ולקצין משטרה, מוענקות לפקח של רשות שמורות הטבע נוגע לחוק מסוים.

זהבה גלאון: איך אני מזהה אותו?

רוני בר-און: זה בדיוק מה שיעשה קצין הכנסת כאשר הוא יחליט למנות אדם ספציפי רק לדרישת הזדהות.

זהבה גלאון: איך אני מזהה אותו?

רוני בר-און: הוא יחזיק תעודה.

אנה שניידר: יהיה לו תג.

עמרי שרון: מסמיכים אותך לצורך דבר מסוים.

רחל גוטליב: לגבי הסמכה, התנאי שנקבע לגבי הסמכתם של אותם אנשים זה הכשרה מתאימה.

רחל גוטליב: בכל החוקים שהוזכרו כרגע ישנו תנאי נוסף, למשל, בדיקת עברו הפלילי של האיש, אישור משטרה.

רחל גוטליב: למשל, בחוק הגנים הלאומיים נדרש אישור משטרה לגבי אותו אדם.

רוני בר-און: זה מופיע בחוק?

רחל גוטליב: זה מופיע.

רוני בר-און: כתוב, אדם שאין לו עבר פלילי?

רחל גוטליב: לא, כתוב, שמשטרת ישראל לא התנגדה מטעמים של שלום הציבור.

רוני בר-און: אז אנחנו פה, המשמרת שלנו היא יושב-ראש הכנסת וקצין הכנסת.

רחל גוטליב: הם לא יכולים לאשר - - -

רוני בר-און: גברתי, מרגע שיש לך מנגנון בקרה, מי שממנה את המוסמך לערוך חיפוש זה יושב-ראש הכנסת, ומי שממנה את המוסמך לדרוש הזדהות, זה קצין הכנסת, חזקה עליהם שהם ימנו את האנשים האלה, שהם לא יהיו אנשים שנויים במחלוקת.

רחל גוטליב: אני מציעה לכתוב את זה.

רוני בר-און: מה את מציעה לכתוב?

רוני בר-און: תני לי את ההגדרה.

רוני בר-און: איפה את ממקמת את מה שאת מוסיפה?

רחל גוטליב: מכיוון שתנאי הסף נקבעו בהגדרה, אפשר להוסיף את זה בהגדרה.

רוני בר-און: אז תלכי אתי, תגידי לי איפה את ממקמת?

רוני בר-און: "מוסמך לערוך חיפוש" – איש משמר הכנסת, סדרן או מי שהוסמך לכך על-ידי יושב-ראש הכנסת, לאחר שעבר הכשרה מקצועית מתאימה שקבע קצין הכנסת - - -

רחל גוטליב: ומשטרת ישראל - - -

רוני בר-און: לא, אני לא מכניס את משטרת ישראל, תודה רבה.

רוני בר-און: גם את אנשי משמר הכנסת אנחנו לא שואלים את המשטרה.

רוני בר-און: תודה, שמעתי.

רחל גוטליב: ודאי שלא, אתם שואלים גורמים אחרים.

רוני בר-און: שמעתי אותך, גברתי, הבנתי, תודה רבה.

לבנת משיח: אפשר שלא לציין את המשטרה ולכתוב: ושאין מניעה למינויי מטעמים של שלום הציבור.

אנה שניידר: זה אפשר.

רוני בר-און: אני הייתי נעלב שאומרים לי, שהייתי צריך לשקול את השיקול הזה.

יצחק שד"ר: אני לא נעלב.

רחל גוטליב: אם הוא ירצה לבקש, לא תהיה לו סמכות לבקש את המידע.

רוני בר-און: גברתי ,הבנתי, תרדי מהעניין של המשטרה, אני לא מכניס את המשטרה לכנסת.

אנה שניידר: אני מבינה שאתם רוצים את זה רק במוסמך לדרוש הזדהות.

רוני בר-און: לא, גם בחיפוש.

אנה שניידר: בחיפוש - זה איש משמר הכנסת, קודם כל.

רוני בר-און: או מי שהוסמך.

רוני בר-און: היא יורדת מדרגה, יש משמר, סדרן או מי שהוסמך.

רוני בר-און: מי שהוסמך יכול להיות זה שעליו היא רוצה להוסיף את התנאי הזה.

אנה שניידר: אם כך, איך את מציעה?

לבנת משיח: ובלבד שאין מניעה למינויי מטעמים של שלום הציבור.

רוני בר-און: אנחנו מוסיפים את זה בסוף מוסמך לערוך חיפוש, ובסוף מוסמך לדרוש הזדהות.

לבנת משיח: כדי שזה יהיה תואם לכל החקיקות האחרות, אני רוצה להשלים, אנחנו כותבים: מטעמים של שלום הציבור, לרבות עברו הפלילי.

רוני בר-און: לי התוספת לא נחוצה.

לבנת משיח: זה רק עוזר.

רוני בר-און: הוספנו.

רוני בר-און: באנו אל המנוחה והנחלה בעניין הדרישה הזאת.

רוני בר-און: נא להמשיך לקרוא.

אנה שניידר: "חפץ אסור" – כל אחד מאלה: כלי יריה – כהגדרתו בחוק כלי היריה, התש"ט-1949.

אנה שניידר: חומר נפץ - כהגדרתו בחוק חומרי נפץ, התשי"ד-1954.

אנה שניידר: סכין או אולר – כהגדרתם בסעיף 184 לחוק העונשין, התשל"ז-1977, וכל נשק קר אחר.

אנה שניידר: חומר מסוכן - כהגדרתו בחוק החומרים המסוכנים, התשנ"ג-1993.

אנה שניידר: חפץ שהחזקתו או השימוש בו משמש עבירה.

אנה שניידר: כל חפץ, לרבות בעל חיים, למעט כלב נחיה אשר לדעת קצין הכנסת או מי שהוא הסמיכו לכך, יש בו או בשימוש בו כדי לפגוע בשלום הציבור, בבטיחות או בסדר במשכן הכנסת, ברחבה או במתחם נוסף, והודעה על כך נמסרה למחזיק בו.

אנה שניידר: "כלב נחיה" – כהגדרתו בחוק איסור הפליית עיוורים המלווים בכלבי נחיה, התשנ"ג-1993.

אנה שניידר: "מתחם נוסף" – מקום הנמצא מחוץ למשכן הכנסת או רחבתו, לרבות באזור כהגדרתו בחוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה- שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשל"ח-1977, שתחומו הוגדר על-ידי יושב-ראש הכנסת כאמור בסעיף 15א, בעת שמתקיימים בו ישיבה של הכנסת או של ועדה מוועדותיה או אירוע מטעם הכנסת".

אנה שניידר: יש לי הסתייגות שהוגשה בכתב על-ידי חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי, שהם מבקשים למחוק בהגדרה הזאת את המילים: לרבות באזור.

רוני בר-און: מכיוון שהם לא נמצאים כאן, אנחנו פתורים מלדון בעניין הזה.

רוני בר-און: נמשיך בבקשה.

אנה שניידר: סעיף 5 לחוק העיקרי - סעיף 5 מתייחס לאיסור לשאת נשק – בכותרת השוליים יבוא, במקום "נשק" יבוא "חפץ אסור".

אנה שניידר: במקום "נשק" יבוא "חפץ אסור".

זהבה גלאון: אם מחר מתקיימת ישיבה של הכנסת בגני התערוכה - - -

רוני בר-און: זה בדיוק תכלית החוק, משכן הכנסת ורחבתו, על החדר בבנייני האומר או בגני התערוכה או בקריית שמונה, שבו מתקיימת הוועדה.

רוני בר-און: אני רוצה לברר, סיור של ועדה מוועדות הכנסת, זאת ישיבה או אירוע?

אנה שניידר: לא.

רוני בר-און: למה?

אנה שניידר: לא התכוונו שסיור יהיה - - -

דני יתום: אנחנו מדברים על אירוע שהוא סטטי.

רוני בר-און: הבנתי, אבל אני רוצה לדעת למה.

דני יתום: פשוט כי זה דינמי.

דני יתום: אי אפשר להעביר את המקום הזה בכל פעם, בדקנו את זה בוועדת המשנה שדנה בזה – אני חבר ועדת המשנה - אי אפשר לאכוף את זה על משהו שמתגלגל.

דני יתום: אי אפשר לעשות את זה מכיוון שזה משתנה כל הזמן.

דני יתום: תזכור שאחת הבעיות, להגדיר בדיוק את המקום, זאת אומרת, זה מקום שיוגדר על ידי יושב ראש הכנסת.

רוני בר-און: ואני אומר, שההגדרה היא עצם הנוכחות של חברי הכנסת במקום.

דני יתום: לא זה גורף.

זהבה גלאון: סיור זה דבר דינמי, עכשיו אתה בצומת א-רם, אחר כך בקלנדיה ואחר כך במקום אחר.

רוני בר-און: לכם זה קצת קשה להבין, לא כמשפטנים, אבל יש זכויות שהולכות עם בעל הזכויות בכל מקום שהוא נמצא.

אנה שניידר: לא היתה כוונה להוציא את המשטרה מהאחריות.

רוני בר-און: למשל סוגי חסינויות.

רוני בר-און: חסינות נלווית לבעל החסינות.

רוני בר-און: או למשל זכויות של נשיאת נשק, אתה לא יכול להגדיר את זה, אדם שלוקח אתו את הזכויות, הוא לוקח אתו לכל מקום שאליו הוא נע, את לא יכול לקחת את זה ממנו.

רוני בר-און: אני מבין את הבעייתיות, יחד עם זאת, אני לא יודע להגיד, אם לא נהיה במצב, זה שלא בדקנו את זה או לא נתנו לזה מענה, לא עשינו חור בשלם.

אנה שניידר: בדקנו.

דני יתום: בדקנו את העניין והגענו למסקנה, שהדרך לטפל בזה זה על הבסיס היחידני של הצמדת מאבטח לחבר כנסת, אם יש כלפיו איומים.

דני יתום: זה הפתרון.

דני יתום: אם מדובר על קבוצה או סיור, יצ'קו ייתן לזה פתרון על-ידי זה שהוא ישים קבוצה של מאבטחים, אבל אי אפשר יהיה להגדיר, שבאותו מקום סגור, הסמכויות במקום של המשטרה או של הצבא הן סמכויות של משמר הכנסת.

רוני בר-און: אני אתן לך דוגמה, ועדת החוץ והביטחון עושה סיור בכיכר ציון, זה מקום פתוח ומקום ציבור, זה רשות הרבים, צריך לקיים במקום התייעצות.

רוני בר-און: הקהל במקום ויו"ר הוועדה רוצה לעשות איזולציה.

דני יתום: המשטרה.

רוני בר-און: מכוח מה?

דני יתום: מכוח האחריות שלה.

עמרי שרון: זה נכון לעשות דבר כזה?

רוני בר-און: אני שואל.

עמרי שרון: אני חבר כנסת צעיר יחסית, אבל השתתפתי בכמה סיורים, מראש, סיור שאתה עושה, הוא מוגדר, אם זה סיורים שקשורים למערכת הביטחון, זה פשוט, אתה מתואם, אם זה סיורים שקשורים לגופים אחרים, אנחנו משתלטים על מקום.

עמרי שרון: נראה לי פרוע, שאנחנו באים ומפקיעים את הזכויות של אנשים.

זהבה גלאון: אני מסכימה עם הדברים של חבר הכנסת עמרי שרון.

זהבה גלאון: בהזדמנות חגיגית זאת שאנחנו מתקנים תיקונים, אנחנו צריכים להיזהר שלא להיסחף, אני בעד להרחיב את הסמכויות, אבל קצת נראה לי שאנחנו נסחפים.

רוני בר-און: רוח הדברים היתה ברורה בקריאה ראשונה, אבל עלו לי כמה רעיונות.

אנה שניידר: הנושא נדון בהרחבה בוועדת המשנה.

רוני בר-און: נמשיך.

אנה שניידר: 4.

אנה שניידר: תיקון לסעיף 6 שדן בפעולה שעובד ציבור אינו רשאי לבצעה.

אנה שניידר: הסעיף אומר: עובד הציבור אינו רשאי לעשות במכן הכנסת או ברחבה כל פעולה שהוא חייב או רשאי לבצעה במילוי תפקידו אלא בהיתר מאת יושב-ראש הכנסת.

אנה שניידר: התיקון הוא: במקום "עובד הציבור" יבוא "כל אדם או גוף הממלא תפקיד על-פי דין (בסעיף זה – עובד הציבור"), ובמקום "במשכן הכנסת או ברחבה" יבוא "במשכן הכנסת, רחבה או לגביהם".

רוני בר-און: מה זה אומר?

אנה שניידר: למעשה אנחנו מדברים על הרחבה של ההגדרה של עובד ציבור וכל אדם שממלא תפקיד על-פי דין, עד כמה שהבינותי, בעבר היתה שאלה, מתי מדובר בעובד ציבור, מתי מדובר באדם שממלא תפקיד על-פי דין.

רוני בר-און: הבעיה שלי "לגביהם".

רוני בר-און: אני רוצה להבין, מה זה "לגביהם"?

אנה שניידר: עובד ציבור, היום יהיה כתוב: כל אדם הממלא תפקיד על פי דין, שזה עובד ציבור, אינו רשאי לעשות במשכן הכנסת או ברחבה, כל פעולה או לגביהם, כלומר, בתוך המשכן, בתוך הרחבה.

רוני בר-און: סליחה, מחר בבוקר, לא יושב ראש הכנסת, אני בונה על גג המשכן בנייה בלתי חוקית.

רוני בר-און: אסור לעובד הציבור להוציא לזה צו הריסה?

אנה שניידר: הוא יכול להיכנס לכאן אלא אם יושב-ראש הכנסת מרשה לו להיכנס.

אנה שניידר: הוא יכול לבצע את הפעולות שלו, קודם כל הוא צריך להיכנס.

רוני בר-און: אני רוצה להבין, מה התוספת "לגביהם"?

רוני בר-און: חזקה, שאין המחוקק עושה מלותיו מיותרות, משחית את מלותיו לריק.

רוני בר-און: אני רוצה להבין, מה התוספת "לגביהם" שלא היתה קודם?

אנה שניידר: למשל, לצורך הדוגמה של צורך הבנייה של האגף החדש צריך לערוך מדידות.

אנה שניידר: אז זאת לא פעולה במשכן הכנסת או ברחבה אלא לגביה.

רוני בר-און: למה, זאת פעולה במשכן הכנסת במאת האחוזים וברחבה, חד משמעי.

רוני בר-און: את יכולה להבין, גברת משיח, על מה אני מדבר או איפה הבעייתיות בעניין הזה?

לבנת משיח: אני חושבת, שהסעיף הזה בעייתי במקור.

רוני בר-און: גם אני, הוא לא מתאים לי, זה במסגרת הרצון המובנה שלנו, שלא לעשות את משכן הכנסת והרחבה שלו אקס-טריטוריאלי כלפי חוקי המדינה אלא ככל שהיא נוגעת לעבודת הכנסת ולאי התערבות של הרשויות בעבודת הכנסת.

אנה שניידר: גם בסעיף כפי שהוא היום, בעצם יש אקס טריטוריה.

זהבה גלאון: למשל, למיטב זכרוני היתה תקופה שהקימו כאן את הקרוואנים, היתה מצוקת מקום ואז הקימו את הקרוואנים, ואז היתה פנייה מעיריית ירושלים ליושב ראש הכנסת, איך הכנסת מרשמה לעצמה להעמיד קרוואנים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה בתחום החסינות.

זהבה גלאון: מכיוון שנוצר ויכוח - - -

רוני בר-און: לא הסכמנו להוציא את תחולת חוקי התכנון והבנייה על הכנסת.

עמרי שרון: אחד הוויכוחים בפעם הקודמת היה, שתחולת חוקי התכנון והבנייה יחולו על הכנסת.

דני יתום: ראינו כל מיני תרחישים, למשל, פורצת שריפה, שולחים מכבי אש, או פורצת מהומה, הדבר נודע למשטרה והיא שולחת כוחות תגבור, הרי אנחנו אומרים, שמשטרה וגורמים אחרים לא ייכנסו.

רוני בר-און: פה לא חידשנו.

דני יתום: אם אנחנו מדברים על תיקונו של החוק, אנחנו רוצים גם להשלים את אותם דברים שלא היו - - -

רוני בר-און: אני מבקש לדעת, מה פירוש המילה "לגביהם"?

דני יתום: "לגביהם" – המשטרה שולחת כוח שתכליתו להגיע לרחבת הכנסת, עוד לא הגיעה לרחבת הכנסת אבל מתדפקת על הדלת, על השער, והכוח רוצה להגיע לרחבת הכנסת כדי לטפל במשהו.

דני יתום: יושב-ראש הכנסת מחליט, שהוא מסתדר עם העניין הזה לבד, הוא לא צריך את כוח המשטרה.

רוני בר-און: זה היה גם קודם, זה היה בלי "לגביהם".

רוני בר-און: אני אומר, מה שלא שבור, אל תתקן, אם לא היה "לגביהם", מה אתה מוסיף?

רוני בר-און: תגידו לי, איפה היה חור ברשת ואתם סותמים אותו עם "לגביהם", אני אוסיף את המילה "לגביהם", אם לא, אני לא רוצה להוסיף את זה.

דני יתום: אלה היו התרחישים.

רוני בר-און: התרחישים שלך פתורים.

רוני בר-און: אני עוד זוכר את דוד לוי בתור חבר כנסת צעיר מקבל מכות מאיזה שוטר ברחבה ובגין משבית את עבודת הכנסת באותו יום, הוא אמר, לא יתקיים דיון בכנסת עד שלא יסבירו לי, למה היה שוטר ברחבת הכנסת.

רוני בר-און: לא הסבירו לו ולא התקיים דיון בכנסת.

רוני בר-און: אני רוצה להבין, איפה הערך מוסף של "לגביהם"?

אנה שניידר: אפשר למחוק.

רוני בר-און: תמחקו.

רוני בר-און: כשאני מטפל בחוק הזה, אני לוקח לעצמי משמרת שבמשמרת, דווקא מכיוון שאנחנו הולכים פה על אינטרס חשוב שלא שנוי במחלוקת, אבל אנחנו לא רוצים לדרוך על יבלות, במובן זה, שאנחנו מתפשטים ואוספים לנו איזה טריטוריה ואיזה שהם סמכויות.

רוני בר-און: אני רוצה לדעת, למה היתה התוספת לגביהם, אם הוא לא מתקן שום דבר, אני מבקש להשמיט זאת.

אנה שניידר: מחקנו.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: נתקדם.

אנה שניידר: "בכותרת פרק ג' לחוק העיקרי, במקום "במשכן הכנסת" יבוא "במשכן הכנסת, ברחבה ובמתחם נוסף".

אנה שניידר: "בסעיף 8 לחוק העיקרי, במקום סעיף קטן (ב) יבוא: (ב) "קצין הכנסת יהיה ממונה על שמירת הביטחון ועל קיום הסדר במשכן הכנסת וברחבה, על אבטחת מידע מסווג של הכנסת או מידע מסווג שמצוי ברשותה, ובקשר לכל אלה על אכיפת הוראות חוק זה והוראות שניתנו לפיו".

אנה שניידר: "בסעיף 9 לחוק העיקרי, סעיף קטן (ב) – בטל".

אנה שניידר: סעיף 9, שכותרתו: קצין הכנסת, מפקד הסדרנים ואנשי משמר הכנסת, סעיף קטן (ב) שמגדיר סדרן, הואיל והעברנו את זה לסעיף ההגדרות, סעיף קטן (ב) בטל.

אנה שניידר: סעיף 12 מדבר על הרחקת מפר הוראות.

אנה שניידר: "בסעיף 12 לחוק העיקרי במקום "קצין הכנסת רשאי לצוות על הרחקתו של" יבוא "קצין הכנסת או אדם ומסמך רשאי להרחיק".

רוני בר-און: זאת אומרת, מי שמוסמך לעשות חיפוש, ועוד פחות מזה, מי שמוסמך לדרוש הזדהות, גם רשאי בעצם להרחיק.

אנה שניידר: כן, אדם מוסמך זה מי שקצין הכנסת יחליט עליו.

רוני בר-און: אנחנו עשינו פה מדרגות, ב"אדם מוסמך" קבענו איש משמר הכנסת, הכל בסדר, יש לו את כל הסמכויות בעולם.

רוני בר-און: "סדרן" אמרנו, יש לו כמעט את כל הסמכויות בעולם, "מוסמך לערוך חיפוש" אמרנו, רק מוסמך לערוך חיפוש.

רוני בר-און: כל פעם דרישות ההכשרה וההתאמה הולכות ופוחתות.

רוני בר-און: זאת אומרת, גם אם אנחנו לא רוצים לעשות פה דרגות איכות, בכל אופן זה מדרג איכות כי "מוסמך לערוך חיפוש" הוא פחות מסדרן ואיש משמר הכנסת, ו"מוסמך לדרוש הזדהות" הוא עוד פחות מ"מוסמך לערוך חיפוש".

רוני בר-און: בכל אופן אתה אומר, זה וזה וזה רשאים להרחיק אדם, אתה בטוח שזה מה שאתה רוצה?

יצחק שד"ר: לא רוצה.

אנה שניידר: סליחה, אנחנו אמרנו "מוסמך לערוך חיפוש", זה קודם כל איש משמר הכנסת, שיש לו את כל הסמכויות, בין יתר הסמכויות תהיה לו גם סמכות לערוך חיפוש.

אנה שניידר: גם סדרן – ובלבד שעבר הכשרה מתאימה, וגם מי שהוסמך לכך על-ידי יושב-ראש הכנסת.

אנה שניידר: זאת אומרת, שהמוסמך לערוך חיפוש הוא - - -

רוני בר-און: גברת שניידר, לא, את טועה.

אנה שניידר: מדוע?

רוני בר-און: את כותבת: "קצין הכנסת או אדם מוסמך רשאי להרחיק".

רוני בר-און: קודם היה רק קצין הכנסת רשאי להרחיק.

רוני בר-און: היום את אומרת, קצין הכנסת או אדם מוסמך.

רוני בר-און: תלכי להגדרה של אדם מוסמך, אדם מוסמך זה גם איש משמר, גם סדרן, גם מי שמוסמך לערוך חיפוש וגם מי שמוסמך לדרוש הזדהות.

רוני בר-און: אני אומר לך, שאנשים שמוסמכים לערוך חיפוש ואנשים שמוסמכים לדרוש הזדהות, מכוח ההגדרה שלהם, הם אנשים שהבדיקה וההכשרה שלהם היא מופחתת מאנשי משמר והסדרנים, ואני לא רוצה לתת להם סמכות הרחקה.

רוני בר-און: וגם קצין הכנסת – שמהנהן בראשו - לא רוצה לתת להם סמכות הרחקה.

אנה שניידר: אם כך?

רוני בר-און: תבטלי את זה, תכתבי: קצין הכנסת או איש משמר הכנסת או סדרן, ולא איש מוסמך.

אנה שניידר: אתה מסכים לזה?

יצחק שד"ר: כן.

יצחק שד"ר: להפך.

אנה שניידר: בסדר.

אנה שניידר: סמכות לדרוש הזדהות והצגת מסמכים - "אדם מוסמך רשאי לדרוש מכל מי שמבקש להיכנס למשטכן הכנסת או לרחבה או הנמצא בהם, למסור לו את שמו ומענו ולהציג לפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המעידה על זהותו, וכל היתר שיש לקבלו לפי הוראות חוק זה".

רוני בר-און: מה זאת אומרת "כל היתר שיש לקבלו לפי הוראות חוק זה", מה זה היתר כניסה לכנסת?

אנה שניידר: לא, אותו אדם צריך להציג.

רוני בר-און: מה זה כל היתר, מה הוא צריך להראות?

אנה שניידר: היתר כניסה לכנסת למשל, או היתר שהוא היתר מוגבל, הוא לא יכול להיכנס למליאה.

רוני בר-און: תכתבי היתר הכניסה לכנסת.

רוני בר-און: מה זה כל היתר שיש לקבלו לפי הוראות חוק זה, למה לעשות את זה כל כך רחב?

רוני בר-און: תכתבי: היתר הכניסה לכנסת.

עמרי שרון: למה להוסיף את מענו?

רוני בר-און: לצורך איתור, זה חלק בלתי נפרד.

עמרי שרון: אם הוא מציג תעודת זהות, בתעודת הזהות מופיע מען.

רוני בר-און: הדרישה הזאת היא גם לצורך אינפורמציה, וגם, שהאדם לא יגיד, קוראים לי עמרי שרון ואני גר בחוות שקמים.

רוני בר-און: כנגד זכות הדרישה, עומדת חובת ההזדהות המלאה והיא הצגת פרטים כוזבים.

רוני בר-און: לכן הדרישה חשובה.

רוני בר-און: אני מבקש לתקן, לא "כל היתר שיש לקבלו לפי הוראות חוק זה".

רוני בר-און: תקנו את זה בהתאם.

אנה שניידר: 12ב.

אנה שניידר: "היה לאיש משמר הכנסת א ולסדרן יסוד סביר לחשד כי אדם עבר עבירה במשכן הכנסת או ברחבה, או כי הוא עומד לעבור בהם עבירה העלולה לסכן את שלומו או בטחונו ל אדם, או את לום הציבור, הסדר הציבורי, או את ביטחון המדינה, רשאי הוא לעכבו ולדרוש ממנו להילוות עמו לתחנת המשטרה או למסור אותו לידי שוטר.

אנה שניידר: על עיכוב כאמור יחולו הוראות סעיפים 72 עד 74 לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ"ו-1996 (להלן – חוק המעצרים), בשינויים המחויבים".

אנה שניידר: הסעיף הזה מתואם עם המשטרה.

אנה שניידר: החלפת סעיף 13 – במקום סעיף 13 לחוק העיקרי יבוא - - -

רוני בר-און: מה היה קודם?

אנה שניידר: סעיף 13, סמכות לעצור, היה כתוב כך: במשכן הכנסת או ברחבה יהיו סדרן או איש משמר הכנסת רשאים לעצור כל אדם ללא צו מעצר, אם יש להם יסוד סביר לחשוב, שהוא עבר במשכן הכנסת או ברחבה, עבירה שיש בה שימוש בכוח, או שהיא עבירת גניבה, או שהוא מפר או עלול להפר את השלום או את הסדר בהם.

רוני בר-און: כאן הלכתם לסעיף 23(א)(1) לחוק המעצרים שמגדיר את הסמכויות.

אנה שניידר: נכון.

אנה שניידר: במקום סעיף 13 לחוק העיקרי יבוא: לאיש משמר הכנסת ולסדרן יהיו, במשכן הכנסת וברחבה, הסמכויות המסורות לשוטר לפי סעיף 23(א)(1) לחוק המעצרים.

אנה שניידר: לא ציית אדם להוראות שנינתו לו על-פי סמכויות העיכוב האמרות בסעיף 12ב או הפריע לאיש משמר הכנסת או לסדרן להשתמש בסמכויות העיכוב, רשאי איש משמר הכנסת או הסדרן לעצרו ולמסור אותו לידי שוטר בהקדם האפשרי אך לא יאוחר מארבע שעות לאחר שנעצר.

אנה שניידר: הוראות סעיפים 23(ג) ו-24 עד 26 לחוק המעצרים יחולו על מבצע מעצר לפי סעיף זה".

שאול יהלום: רציתי להעיר, שההיתר שמחקנו היה מדובר גם על חפצים.

שאול יהלום: לשיטתך, ההיתר אישי, אנחנו אמרנו, כל היתר הדרוש, מאחר ולפעמים נותנים אפשרות להכניס חפצים.

אנה שניידר: אבל זה מופיע בהיתר האישי.

שאול יהלום: כל היתר שיש לקבלו, זה לא רק היתר אישי, לכן כתבנו, אם ניתן להכניס עם מצלמה וכו'.

רוני בר-און: כל זה שיבררו שם ויכתבו לו בהיתר, שמותר לו להכניס מצלמה, מותר לו להכניס משקפיים.

רוני בר-און: זה יהיה כתוב בהיתר הכניסה.

שאול יהלום: כן, אבל היתר הכניסה, כשאומרים היתר כניסה, זה אתה.

רוני בר-און: אבל כתוב עם מה.

שאול יהלום: צריך להיות כתוב, וכל המתלווה לו.

רוני בר-און: לא כל המתלווה לו, כתוב היתר כניסה, רוני בר-און, תעודת זהות, רשאי: מצלמה.

שאול יהלום: היתר כניסה כולל גם התיק שלי?

רוני בר-און: בוודאי שכן.

רוני בר-און: גברת משיח רצתה להעיר לסעיף 13 לחוק העיקרי.

לבנת משיח: אני מציעה לכם לשקול, האם דרושה הסמכות הזאת של מעצר, כאשר יש לנו סמכות עיכוב, שהיא מכסה את הדברים הדרושים בסעיף קטן (א), ולאחר מכן בסעיף קטן (ב) - שאני לא מציעה לגעת בו - יש לכם את הסמכות לעצור במקרה שאדם סירב לסמכויות העיכוב.

אנה שניידר: אבל איך הוא יעצור?

זהבה גלאון: בהמשך לאותו עניין, אני מודה שדעתי מאוד לא נוחה מההיתר הגורף בשימוש בחוק המעצרים שניתן כאן.

זהבה גלאון: חוק המעצרים יש לו ביקורות וכאן ניתן היתר שדעתי לא נוחה ממנו.

רוני בר-און: אם את בצד אחד אומרת - - -

זהבה גלאון: עכשיו ייתנו לו פה את חוק המעצרים - - -

רוני בר-און: הפוך, הביקורות לחוק המעצרים, הקלנו מאוד מאוד.

זהבה גלאון: איזה מן דבר זה?

זהבה גלאון: דעתי מאוד לא נוחה מכך.

רוני בר-און: אם מצד אחד את אומרת, אני לא רוצה משטרה בכנסת, אני רוצה להשאיר את העבודה ללובשי המדים של הכנסת, למשמר ולסדרנים, הם לא יכולים לעבוד שם ולצפות לחסדי שמיים.

זהבה גלאון: בכל הכבוד לקצין הביטחון הראשי של הכנסת, הכפיפות כאן, הביקורות והמגבלות, זה לא - - -

שאול יהלום: שוטר יותר טוב?

זהבה גלאון: אבל שוטר כפוף - - -

שאול יהלום: למי הוא כפוף, לצחי הנגבי?

רוני בר-און: חברת הכנסת גלאון, הוא צודק, אם לא תביאי אלמנט אכיפה דרסטי יותר - - -

זהבה גלאון: אני לא מקיימת אכיפה, אני בעד גורם מבקר.

רוני בר-און: אבל הביקורת באה לפה בכל מקרה.

זהבה גלאון: לא.

עמרי שרון: חברת הכנסת גלאון, אנחנו מנסים לראות, איך אנחנו בונים כלי עבודה מצד אחד, מצד שני, שלא ייצור סרבול, מצד שלישי, ייתן איזה שהיא עצמאות לכנסת.

עמרי שרון: אנחנו לא רוצים עצמאות פראית - - -

זהבה גלאון: הכל בסדר, אבל בפני מי האנשים האלה ייתנו דין?

זהבה גלאון: אין שום מנגנון בקרה שמוצע כאן, מה הסמכות הגורפת הזאת?

רוני בר-און: זהבה צודקת בעניין אחד, נגיד שאיש המשמר עיכב אדם שלא כדין או סתם התנהג כלפיו בשררה והוא מתלונן, בפני מי הוא מתלונן?

רוני בר-און: איפה מנגנון הענישה, מי שופט, מי בודק?

אנה שניידר: רק קצין הכנסת ויושב ראש הכנסת.

זהבה גלאון: - - -

רוני בר-און: ההתנגדות שלך יוצרת איזשהו פתרון שישלים גם מבחינתך.

רוני בר-און: צריך להעיר, שכנגד הצורך שלנו לתת לאנשים האלה כוח, עומדת החובה שלנו לבנות איזשהו מנגנון בקרה בשלב הראשון, הייתי אומר אפילו ענישה בשלב השני, כנגד שימוש לא ראוי בכוח הזה שאנחנו מקנים להם היום.

רוני בר-און: אבל לא צריך להתנגד למתן הכוח, אם הוא נחוץ.

רוני בר-און: נעשה מנגנון בקרה וענישה לדבר הזה.

רוני בר-און: אם דעתך לא נוחה מזה, שיצ'קו ינהל את זה אצלו בבית, או אפילו יושב-ראש הכנסת, אז בוא נקבע ועדה.

אנה שניידר: הזכות מוקנית ליושב ראש הכנסת.

זהבה גלאון: דעתי כל כך לא נוחה מהדברים שאת אומרת, אנה, אני חושבת שזה אינטרס ראשון שלך לדאוג לכך, מחר נכנס לכאן מבקר, נניח שבמקום אחר היה עוצר אותו שוטר, הוא יכול להתלונן במח"ש.

זהבה גלאון: אדם נעצר, הוא מובא לתחנת המשטרה, הוא יכול לצלצל לעורך דין שיגיע, עורך דין יכול לבוא לתחנת המשטרה, לשחרר אותו, איזה כלים עומדים בפני אותו אדם שמגיע לכאן?

זהבה גלאון: איזה כוח גורף פה?

רוני בר-און: אני מסכים, אנחנו צריכים להוסיף פה סעיף אחד שמרגיע את כל מה שאמרת כרגע.

רוני בר-און: למשל, הזכות לעורך דין, כל זכות העומדת לעצור במשטרה, תעמוד למי שנעצר בכנסת.

רחל גוטליב: מה שהציעה לבנת משיח נותן מענה כי אז יש סמכות עיכוב, אם הוא לא מציית יש סמכות מעצר, סמכות המעצר מוסדרת.

רחל גוטליב: לכן ההצעה של לבנת נותנת מענה טוב.

אנה שניידר: אבל זה מה שכתוב כאן.

רחל גוטליב: לא, סעיף 23(א)(1), שנותן סמכות מעצר, נכון שיש את הסעיף שאומר עדיפות לעיכוב, אבל לך תדע, אולי הוא ישתמש בו, יחשוב, זה בדיוק המקרה, ואז מתעוררות כל השאלות האלה.

רחל גוטליב: מה שהציעה לבנת מסתפק בסמכות העיקוב שכתובה בסעיף 23(ב), מסבירים בתוך הסעיף מה לעשות.

רוני בר-און: השאלה היא, האם אפשר לנסות לשלב בין (א) ל-(ב)?

רוני בר-און: זאת אומרת, ש-(ב) יהפוך ל-(א) ויהיה כך: לא ציית אדם להוראות שניתנו לו על-פי סמכויות העיכוב האמורות בסעיף 12ב, או הפריע לאיש משמר הכנסת או לסדרן להשתמש בסמכויות העיכוב, רשאי איש משמר הכנסת או הסדרן לעצרו על-פי הסמכויות הנתונות לשוטר לפי 23(1) לחוק המעצרים (א)(1) לחוק המעצרים, ולמסור אותו לידי שוטר.

רחל גוטליב: זה ערבוב של שני נושאים.

רחל גוטליב: (א)(1) זה כשעובר בפניו עבירה.

רחל גוטליב: אבל יש לך סמכות עיכוב מאוד רחבה ב-(ב) ולכן רשאי הוא לעצרו.

רחל גוטליב: כמו ב-23(ב) לחוק המעצרים, זה מה שכתוב, במקרה של אי ציות, שוטר מוסמך לעצור.

אנה שניידר: אז את צריכה להפנות ל-23(ב).

רוני בר-און: אני רוצה לחזור להערות של חברת הכנסת גלאון, שלדעתי הן הערות חשובות ונכונות וצריך לטפל בהן, פעם אחת זכויות שיש לעצור כשהוא נעצר על ידי שוטר, המינימום הזה חייב להופיע גם כאן כאשר הוא נעצר על-ידי איש המשמר או הסדרן.

רוני בר-און: הדוגמה הבנאלית של הזכות להודיע לקרוב או לעורך דין בטלפון - - -

רחל גוטליב: סליחה על ההפרעה, שוטר שעוצר ברחוב - - -

רוני בר-און: נכון, לא נותן את הזכות הזאת, רק בבית המעצר.

רוני בר-און: נכון, זה מן ערבוב כזה.

זהבה גלאון: אני לא יודעת לחוקק חוקים, אני רק חושבת על האפשרויות.

רוני בר-און: השאלה השנייה שהעלתה חברת הכנסת גלאון היא שאלה נכונה.

רוני בר-און: אני רוצה לבנות פה איזשהו מנגנון, שיבקר ויאכוף את המידתיות ואת הסבירות שבשימוש בכוח הזה שאנחנו נותנים לאנשים.

אנה שניידר: היום זה בעצם רק קצין הכנסת ויושב ראש הכנסת.

אנה שניידר: להוציא את זה החוצה זאת שאלה מאוד קשה.

רוני בר-און: למה?

אנה שניידר: כי הכנסת לא נוהגת להתפרק מסמכויותיה.

רוני בר-און: לא אמרתי שהיא תתפרק מסמכויותיה.

זהבה גלאון: אותה כנסת מרחיבה סמכויות.

זהבה גלאון: פה רוצים לאחוז במקל בשני קצותיו, גם מצד אחד רוצים להרחיב סמכויות, וגם מצד שני רוצים שלא לאפשר את מנגנון הבקרה.

אנה שניידר: זה קיים, סמכות לעצור.

רוני בר-און: היתה קיימת?

אנה שניידר: בוודאי, זה סעיף 13 שקיים, אנחנו פשוט משפרים אותו.

אנה שניידר: כפי שהוא קיים היום, גם ישנה סמכות לעצור.

שאול יהלום: אמרתי ליושב ראש הוועדה, אני חוזר ומצהיר כאן - בגלל זה אני גם לא משתתף - מסרתי את העניין ליושב ראש הוועדה, אני מודה, שאולי יש מקום לטווח נסיגה מכמה דברים שקבענו.

שאול יהלום: אני רק רוצה לומר את העיקרון.

שאול יהלום: העיקרון שהנחה אותי, מצבי חירום שאנחנו לא יכולים לחזות.

שאול יהלום: מחר יכולה להיות הפגנה, התקפה, של מישהו שרוצה לערער את סמכויות הכנסת והמשטרה לא משתפת אתו פעולה.

שאול יהלום: אמרנו, אני צריך לתת מינימום של ארבע שעות התארגנות למשמר הכנסת.

שאול יהלום: לכן אני אומר, צריך לחשוב על האפשרות הזאת גם במקרה חירום.

זהבה גלאון: דווקא לא במצבי חירום, דווקא בחיי היום יום, שזאת הבעיה, לא מצבי חירום, אתה נותן סמכות גורפת ללא צורך.

רוני בר-און: את לוקחת את זה למקום לא נכון.

זהבה גלאון: אתה נותן סמכות גורפת ללא צורך.

רוני בר-און: אני אומר, בסדר, זכות העיכוב מקובלת עליי.

רוני בר-און: אבל כנגד העוצמה הזאת שאני מפקיד בידיים של אנשי משמר או סדרנים, אני רוצה לדעת שיש לי מנגנון, חברת הכנסת אומרת, שקצין הכנסת, יושב-ראש הכנסת, עם כל הכבוד, זה לא מנגנון מספיק לביקורת הזאת, אני מוכן לשמוע דעות אחרות בעניין הזה.

שאול יהלום: הוא יכול לפנות ליו"ר הוועדה לביקורת המדינה.

זהבה גלאון: יכול להיות ליושב ראש ועדת הכנסת, אני לא יודעת.

דני יתום: אני לא חושב שזאת צריכה להיות ועדת כנסת, אני חושב שצריך להקים ליד יושב-ראש הכנסת גוף של שלושה חברים.

רוני בר-און: למקרה חירום הזה שחבר הכנסת שאול יהלום מדבר עליו, שמישהו רוצה להתנפל על הכנסת?

דני יתום: זה פנימי.

דני יתום: על מה אנחנו מדברים?

דני יתום: אנחנו לא מדברים על כך, שבאותו רגע צריך להתכנס על מנת לבדוק תלונה כלפי מאן דהו.

דני יתום: הרי גם היום הפיקוח על המשטרה הוא לא פיקוח שנעשה באותה שנייה שמישהו מתלונן.

רוני בר-און: נכון, בשביל זה לא צריך גופים כאלה.

דני יתום: אני טוען שאסור להוציא את זה מהכנסת, אנחנו צריכים להבטיח שזה יהיה בכנסת, צריך ועדה ליד יושב ראש הכנסת.

דני יתום: יש הרבה מקרים כאלה, יש ועדת ביטחון ליד היושב ראש, לא קרה כלום.

רוני בר-און: מה הבעיה עם ועדת האתיקה?

אנה שניידר: ועדת האתיקה היא לא על עובדים, רק על חברי כנסת.

רוני בר-און: היא תביא המלצות ליושב ראש הכנסת וקצין הכנסת.

רוני בר-און: תבדוק, תבחן ותביא המלצה.

אנה שניידר: לוועדת האתיקה יש סמכויות רק על חברי כנסת.

רוני בר-און: אני יודע, ולנו יש סמכות על עובדים?

אנה שניידר: לא, לדעתי רק לקצין הכנסת.

רוני בר-און: בסדר, אני מדבר על מנגנון בדיקה שיביא המלצות.

אנה שניידר: אבל את זה לא צריך לכתוב בחוק, את זה אתה יכול להסדיר כנוהל פנימי.

אנה שניידר: בחוק, האחריות העליונה היא של יושב ראש הכנסת.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, מסתמכים כאן על חוק המעצרים, אם אנחנו מסתמכים על חוק המעצרים, ניקח את הבקרות שבו, את החסמים שהוא מציג, אם אנחנו מאמצים דברים מחוק המעצרים, נאמץ את זה גם כאן.

עמרי שרון: בואו נראה מה עושים גופים כמו רשות שמורות הטבע ואחרים.

לבנת משיח: זה דין משמעתי של עובדי מדינה.

רחל גוטליב: חוק משכן הכניסה מפנה לפקודת המשטרה בעניין הזה.

רחל גוטליב: בפקודת המשטרה ישנו מנגנון של דין משמעתי, אני לא יודע אם הוא חל פה.

רוני בר-און: למה לא, עובדי הכנסת לא כפופים לדין המשמעתי ולתקשי"ר?

רוני בר-און: הוא עובד מדינה, הוא יעמוד לדין משמעתי של הנציבות.

זהבה גלאון: לא הבנתי, תסביר לי.

רוני בר-און: אם עושה את זה פקח שמורות הטבע, אומרות נציגות משרד המשפטים, הוא עומד לדין משמעתי בבית הדין המשמעתי, יש כובל, חקירה, כתב אישום, הוא עומד לדין משמעתי.

אנה שניידר: הקובלנה הראשונית היא לקצין הכנסת וליושב ראש הכנסת.

אנה שניידר: יושב-ראש הכנסת גם יכול להשעות אותו.

רחל גוטליב: ההפניה פה היא לא לדין משמעתי של עובדי מדינה, אלא לדין משמעתי מיוחד של שוטרים.

רחל גוטליב: זה מה שקובע החוק.

רוני בר-און: בית הדין של המשטרה.

רחל גוטליב: אני מניחה שהוא כונן פה.

רוני בר-און: מה, בית דין של עובדי הכנסת?

רוני בר-און: אין דבר כזה.

רחל גוטליב: לפחות החוק מחייב את זה.

לבנת משיח: בסעיף 19 יש מסגרת.

זהבה גלאון: זה מופיע בחוק משכן הכנסת.

רוני בר-און: מה מופיע בחוק משכן הכנסת?

אנה שניידר: שיפוט משמעתי של אנשי משמר הכנסת: לעניין חובת משמעת ושיפוט משמעתי, דין איש משמר הכנסת כדין שוטר לפי פקודת המשטרה.

אנה שניידר: אולם סמכויות שר המשטרה יהיו נתונות ליושב רש הכנסת, וסמכויות מפקד משטרת מחוז והמפקח הכללי, לקצין הכנסת.

אנה שניידר: הכל בשינויים המחויבים לפי העניין.

רוני בר-און: מצוין, אבל אין פה בית דין משמעתי.

אנה שניידר: כשהם עובדי מדינה, באופן אוטומטי יש סמכויות של בית דין משמעתי עליהם.

זהבה גלאון: היה דבר כזה בכנסת?

אנה שניידר: לא התעורר דבר כזה.

דני יתום: לכן אני חוזר חזרה להצעה שבהתחלה נראה הצעה של תוספת גופים.

דני יתום: חסר כאן חלק של המנגנון.

דני יתום: מצאנו שחסר חלק שאיננו מופיע במקומות אחרים ואינני בטוח, שמה שצריך לעשות, לכונן עכשיו בית דין לעובדי משמר הכנסת.

דני יתום: מאחר ודעתה של חברת הכנסת גלאון איננה נוחה מן העובדה, שאת בית הדין וכל המערכת המשמעתית מייצגים בכנסת רק שניים, שזה קצין הכנסת ויושב ראש הכנסת, בוא נשים עוד שניים-שלושה אנשים לידו.

דני יתום: השניים האלה יכולים להיות חברי כנסת, עוד אחד יכול להיות - - -

רוני בר-און: זה הפתרון הכי גרוע.

רוני בר-און: זה "מסרס" גם את יושב-ראש הכנסת וגם את קצין הכנסת, ולא פותר את הבעיה שזהבה מבקשת עליה פתרון.

דני יתום: למקרים חריגים.

אנה שניידר: אני חייבת לציין, שכל השנים לא התעוררה הבעיה.

רוני בר-און: אם לא היינו מביאים את החוק, כנראה שלא היתה מתעוררת גם היום.

אנה שניידר: נכון, אבל מצד שני, כאשר עושים תיקון בחוק משכן הכנסת, יש מקום להתאים את ההוראות לחקיקה מודרנית עם כל הבעיות שמתעוררות.

אליעזר כהן: אני בעד ללכת על הפתרון של ועדת האתיקה.

אליעזר כהן: לבעיות פליליות יש את המערכת הפלילית, מדובר כאן רק בתקלות של אתיקה וחריגה במשמעת.

אנה שניידר: אבל אין לה סמכות.

אליעזר כהן: אז יתקנו, מי המציא את ועדת האתיקה?

אליעזר כהן: אנחנו.

אליעזר כהן: אז נמציא לה עוד סעיף.

אליעזר כהן: זה הפתרון שלי.

רוני בר-און: למרות שזה עניין חשוב, לא הייתי נוגע כרגע בעניין הזה, לא הייתי יוצר את תהליך החקיקה שמרכיב הזמן בו הוא מרכיב הכרחי משום שאנחנו "תקועים" עם הנושא של אבטחת הח"כים.

זהבה גלאון: עם כל הכבוד לאבטחת הח"כים, הזכויות של אלה שנעצרים הן לא פחות חשובים.

רוני בר-און: אני מסכים אתך, אין לי שום בעיה, לא עצרתי את זה, אני אומר, אם זה לא כל כך נורא ואיום, את ההצעה, אחרי שנגבש אותה, נציע כהצעת תיקון.

רוני בר-און: לא לעצור את קידום החוק הזה.

זהבה גלאון: לא בא בחשבון.

זהבה גלאון: אין לי שום בעיה שתחליט, שאתה ממשיך עכשיו בסעיפים הבאים, כרגע אתה משאיר את זה בשלב זה לא פתור וממשיך בסעיפים הבאים כדי לא לעכב.

זהבה גלאון: אבל לא מגישים את החוק הזה עד שהסעיף הזה לא בא על פתרונו.

זהבה גלאון: אני לא מסכימה להכניס אחר כך.

רוני בר-און: מה את מציעה בשורה התחתונה?

זהבה גלאון: אני לא יודעת, אין מספיק מודלים כדי להציע מה צריך להיות מודל הביקורת, ברור לי שצריך להיות כאן מודל של ביקורת.

רוני בר-און: הגברת משיח, יש לך רעיון?

לבנת משיח: המישור המשמעתי הוא המישור שאפשר להתמודד עמו לגבי הדברים הרגילים, אני לא מדברת על הדברים הפליליים.

רוני בר-און: פלילי זה ישר במשטרה.

רוני בר-און: לאנשי המשמר ולסדרנים אין חסינות מפני העמדה לדין פלילי, אם הם עשו פה מעשה שהוא עבירה פלילית, זה לא צריך לומר.

רוני בר-און: מה את אומרת על המנגנון המשמעתי?

לבנת משיח: אני אומרת, שצריך לחשוב על מנגנון משמעתי של קצת יותר משני אנשים.

רוני בר-און: יש לך רעיון?

רוני בר-און: הרעיון של שני אנשים, עם כל הכבוד הרב שיש לנו אליהם, זה "לתקוע" אותם, זה לא מגיע להם כי מה שהם לא יעשו, הם ייצאו לא טוב, יתקיפו אותם מפה או שיגידו שהם מכסים על פאשלות או מתנכלים למישהו כדי להעיף אותו מהעבודה.

רוני בר-און: הם לא רוצים שזה יבוא אליהם, לא יושב ראש הכנסת ולא קצין הכנסת.

לבנת משיח: אבל מצד שני, זה חייב להיות מנגנון פנימי.

רוני בר-און: יש לך רעיון, משהו ביד, לתת לנו עכשיו?

לבנת משיח: אני צריכה לחשוב על זה.

אנה שניידר: אני אגיד לך מה אפשר לעשות: אפשר והסמכות לעצור קיימת בסעיף, אפשר למחוק את הסעיף הזה ולחוקק את הדבר הזה בנפרד.

רוני בר-און: איזה סעיף את רוצה למחוק?

אנה שניידר: את כל סעיף 10 ולהישאר עם החוק הקיים, עם הבעייתיות שבו.

רוני בר-און: לא פתרנו את הבעיה.

רוני בר-און: את חושבת שבכפית הזאת תכסי את הבור שהעלתה חברת הכנסת זהבה גלאון?

אנה שניידר: אני פשוט נותנת אפשרות להתקדם עם החוק הזה ולהתעסק עם הנקודה הזאת בנפרד בחוק נפרד.

לבנת משיח: לא, הסעיף הקיים הוא לא מידתי.

לבנת משיח: לדעתי, התיקון עדיף בתיקון שאנחנו מציעים.

רוני בר-און: אתן מציעות למחוק את סעיף (א) - - -

אנה שניידר: אבל זה לא פותר את הבעיה.

לבנת משיח: לא פותר את הבעיה, זה פותר את העניין של המעצר.

דני יתום: זה לא פותר את הנושא של המעצר.

דני יתום: נניח שהוא התבקש לעכב אותו והוא מסרב, הוא עוצר אותו, נשארה אותה בעיה.

דני יתום: יכול להיות שזאת היתה סתם איזה גחמה של הסדרן או של איש משמר הכנסת, לכן זה לא פותר את הבעיה.

דני יתום: היו"ר רוני בר-און:

דני יתום: על דעת קצין הכנסת, ניתן להסתפק בסעיף (ב), לא מוכרחים ללכת על סמכות מעצר, הם רק אנשי משמר הכנסת ורק סדרנים, הם לא שוטרים.

דני יתום: למזלם הטוב הם לא שוטרים.

לבנת משיח: ובאותם מקרים יש להם סמכות עיכוב.

רוני בר-און: בסדר, יש להם סמכות עיכוב, ואם האדם לא מציית לעיכוב, יש סמכות מעצר מובנה.

זהבה גלאון: אז איך סעיף (ג) משתלב?

רוני בר-און: סעיף (ג) הולך אחרי סעיף (ב), (ג) זה סמכויות המעצר לפי (ב).

רוני בר-און: אנחנו אומרים, אתה לא שוטר תנועה, לא ראית אדם שעובר ליד בחורה ועושה תנועה שנראית לך מגונה, אתה לא יכול להיות שוטר ולעצור אותו, אתה מעכב אותו, אומר לך, אני רוצה להזמין שוטר, אתה יכול לעצור אותו.

רוני בר-און: הביקורת על זה, את לא מאושרת מהמצב הקיים היום, אני מציע שנחשוב יותר לעומק כי אנחנו נבנה פה מנגנון, אם נבנה אותו במהירות - אני מבטיח לך להריץ את התיקון במהירות האפשרית, תביא את תיקון.

זהבה גלאון: אני רוצה להציע הצעה להצעה שלך.

זהבה גלאון: ראשית, אני מקבלת את העניין.

זהבה גלאון: אני מציעה להמשיך בחקיקה עד שנעלה לקריאה למליאה, תתייעץ, הרי יש גופים - - -

רוני בר-און: אני רוצה להביא את זה לקריאה שנייה ושלישית ביום חמישי.

רוני בר-און: אני לא יכול לקחת אחריות למצב שבו אומרים לי, שמאבטחים בנסיבות מסוימות לא יכולים למלא את תפקידם - אני לא רוצה להרחיב בעניין הזה - משום שהחוק לא מאפשר להם.

זהבה גלאון: עד היום המאבטחים מילאו את תפקידם בצורה חסרה ולא ראיתי שהולכים לחוקק חוק בצורה חסרה כי כרגע יש בעיה של עוד שבוע עד שנמצא מודל.

זהבה גלאון: אם הדבר לא משליך על המשך החקיקה, אני מציעה להסמיך מישהו ולהתייעץ עם עוד מישהו - - -

רוני בר-און: שאלתי את גברת משיח.

זהבה גלאון: בסדר, היא תתייעץ עם עוד מישהו ואז תציע מנגנון ונפתור את העניין הזה.

עמרי שרון: המנגנון הזה ישנו ביחידה לאבטחת אישים בשירות ביטחון כללי.

זהבה גלאון: מה הם שייכים לפה?

עמרי שרון: המודל דומה.

עמרי שרון: יש גם את היחידה הצה"לית של אבטחה, שאני לא בטוח מתוקף מה הם עובדים ואים הם עובדים.

עמרי שרון: אם את שואלת אותי, יש שם "חור" לגבי הדברים שהם עושים ולא עושים.

עמרי שרון: צריך ליישר ולהלבין את העניין הזה.

זהבה גלאון: אי אפשר לעשות חקיקה כזאת.

עמרי שרון: יש שם חור שלם לגבי העניין הזה.

לבנת משיח: אם אנחנו חושבים על מנגנון פנימי של הכנסת, מנגנון בדיקה, יכול להיות שאפשר להפנות את התלונה ללשכה המשפטית על מנת שתערוך בירור ואז היא תמליץ על הליכים משמעתיים.

זהבה גלאון: אני מתנגדת לזה, זה לא בא בחשבון.

רחל גוטליב: למה, ליחידת תלונות ציבור?

זהבה גלאון: אלא אם יקימו.

זהבה גלאון: אני לא בעד להסמיך את הייעוץ המשפטי של הכנסת ליחידת תלונות ציבור.

רוני בר-און: אז את יכולה לתת פתרון שאת כן רוצה בו?

רוני בר-און: את רוצה לעשות דיון כזה בוועדת הכנסת עם 21 חברים, שיעשו פה משפט שדה לסדרן או לאיש משמר שטעה?

רוני בר-און: אני לא הולך לבנות יחידה נוספת.

דני יתום: זאת לא יחידה נוספת, זאת יחידת בית הדין המשמעתי של נציבות שירות המדינה.

זהבה גלאון: מה החוק אומר היום?

רחל גוטליב: בית הדין המשטרתי הוא בית דין פנימי.

זהבה גלאון: כיוון שהחוק הקיים אומר, בית דין משמעתי פנימי של הכנסת, אומרת אנה שניידר, עד היום לא נזקקנו לבית הדין הזה, הוא לא קם, הוא לא היה.

רוני בר-און: מי הרכבו על-פי החוק?

אנה שניידר: סמכויות שר המשטרה היו נתונות ליושב ראש הכנסת.

רוני בר-און: אבל לא מוזכרת המילה: בית דין משמעתי פנימי.

אנה שניידר: כתוב: לעניין חובת משמעת ושיפוט משמעתי, דין איש משמר הכנסת כדין שוטר, לפי פקודת המשטרה.

רוני בר-און: שמעתי את זה לפני חצי שעה, זה לא אומר בית דין משמעתי.

רחל גוטליב: אדוני מכיר את דן יחיד ובית דין למשמעת.

רחל גוטליב: כאילו בשינויים המחויבים צריך להקים אותו מערך.

רחל גוטליב: זה מה שאומר הסעיף.

זהבה גלאון: זה כבר מופיע בחוק.

זהבה גלאון: כדי שלא תשנה את החוק, עד היום לא נזקקה לזה - - -

רוני בר-און: יכול להיות, כי לא היתה בעיה.

זהבה גלאון: החוק מסמיך להקים דבר כזה, צריך שיהיה דבר כזה על הנייר כי זה מה שהחוק מסמיך.

זהבה גלאון: אם לא נידרש - לא נידרש.

רוני בר-און: אז תשאירי את המצב סטטוס-קוו.

רוני בר-און: היה ומחר בבוקר איזה סדרן יצטרך לעמוד לדין משמעתי, מי שיכתוב את התלונה, יגיד, תקימו לי, אני צריך להעמיד אותו לדין משמעתי.

רוני בר-און: יש לי את המדרגות האלה, אני רק לא פותח אותן כרגע.

זהבה גלאון: השאלה, אם לא צריך לפתוח אותן כבר?

רוני בר-און: למה עכשיו להתכנס ולהקים?

רוני בר-און: יש לך בחוק.

דני יתום: יצ'קו, אתה יכול לשפוט אותו, יש לך סמכויות לשפוט אותו?

יצחק שד"ר: את איש המשמר - כן.

דני יתום: ואת הסדרן?

יצחק שד"ר: לא.

דני יתום: אולי למזכיר הכנסת יש סמכויות, הוא דן יחיד, זה לא בית דין.

דני יתום: אם יש דן יחיד, נסתפק בדן יחיד.

רחל גוטליב: הסעיף הזה חל רק על איש המשמר, לא חל על סדרן.

רוני בר-און: העסק הזה עובד.

רוני בר-און: מספר לי קצין הכנסת, שהוא דן, הוא מעכב דרגות, הוא מוריד אנשים בדרגה.

זהבה גלאון: זה חל רק לגבי מי?

רוני בר-און: אנשי משמר.

יצחק שד"ר: יכול להיות שצרך לשבת ביחד ולהחליט גם לגבי הסדרנים.

לבנת משיח: כיוון שסמכויות המעצר היו נתונות רק לאיש משמר, מה שמוסדר כאן זה כלפי איש משמר.

לבנת משיח: עכשיו אנחנו מרחיבים מאוד - - -

רחל גוטליב: לתקן ולהרחיב את סעיף 19.

רוני בר-און: לא, סמכות העיכוב ניתנה רק לאיש משמר וסדרן.

רוני בר-און: סדרן הוא עובד כנסת וכפוף לדין המשמעתי של הכנסת מכוח זה שמחר בבוקר הוא ייתן סטירה לחבר כנסת, אז מה, אין דין משמעתי לסדרן?

רוני בר-און: מה עושים לסדרן שנתן סטירה לחבר כנסת?

רוני בר-און: דיוק אותו דין יחול.

אנה שניידר: חבר הכנסת בר-און, על מנת להקטין את החששות של חברת הכנסת גלאון, אולי את סמכות המעצר אפשר להשאיר רק בידי איש משמר הכנסת ולהוריד את הסדרן.

זהבה גלאון: האמת, הפתרון הזה לא רע.

זהבה גלאון: אני חושבת שהפתרון הוא פתרון טוב מאוד.

רוני בר-און: בסדר גמור.

רוני בר-און: למחוק את המילה: או הסדרן.

רוני בר-און: מוחקים את (א).

רוני בר-און: ובשורה שלוש: רשאי איש משמר הכנסת או הסדרן, למחוק את המילה: או הסדרן.

אנה שניידר: לא ציית או הפריע לאיש משמר הכנסת או לסדרן - זה להשאיר - רשאי איש משמר הכנסת - למחוק את המילה או הסדרן - לעצרו ולמסור אותו לידי שוטר וכו'.

רוני בר-און: מצוין.

אנה שניידר: עכשיו אנחנו מחליפים את סעיף 14, סמכות חיפוש קיימת, אנחנו עושים סדר בעניין.

אנה שניידר: 11.

אנה שניידר: "במקום סעיף 14 לחוק העיקרי יבוא: (א) בסעיף זה - "חיפוש" - חיפוש ללא צו של שופט.

אנה שניידר: "חיפוש על גוף" - חיפוש על פני גופו של אדם, בבגדיו או בכליו.

אנה שניידר: (ב) לשם שמירה על ביטחון המדינה, על הסדר הציבורי, או על שלומו או ביטחונו של אדם או של הציבור, רשאי המוסמך לערוך חיפוש, במסגרת מילוי תפקידו, לערוך חיפוש על גוף, בכלי רכב, במטען או בטובין אחרים, לפי העניין, בכל אחד מאלה: (1) בעת כניסתם למשכן הכנסת או לרחבה, בעת הימצאם בהם או בעת יציאתם מהם.

אנה שניידר: (2) אם היה לו חשד שאדם מחזיק במשכן הכנסת או ברחבה חפץ אסור או דבר שנלקח שלא כדין ממשכן הכנסת או מהרחבה, או שחפץ אסור או דבר כאמור נמצא בכלי הרכב, במטען או בטובין האחרים.

אנה שניידר: (ג) חיפוש על גוף הכרוך במגע גופני, ייערך על-ידי בן מינו של האדם, אלא אם כן לא ניתן לעשות כן בנסיבות העניין ויש בדחיית החיפוש סיכון בלתי סביר לביטחון הציבור".

רוני בר-און: יש לי שאלה, איפה זה כתוב, שכל הסמכויות האלה לא חלות לגבי חברי כנסת?

אנה שניידר: "מוסמך לערוך חיפוש" - מוסמך לערוך חיפוש, איש משמר הכנסת, סדרן או מי שהוסמך לכך על-ידי יושב-ראש הכנסת.

רוני בר-און: שאלתי, איפה אני יודע שהוא לא רשאי לחפש בתיק של חברת הכנסת זהבה גלאון?

אנה שניידר: זה מופיע בחוק החסינות.

אנה שניידר: סעיף 2 לחוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם:

אנה שניידר: חבר הכנסת יהיה חסין: (1) בפני חיפוש בדירתו.

אנה שניידר: (2) בפני חיפוש בגופו או בחפציו, חוץ מהחיפוש במקום שנועד לבדיקה מטעם שלטונות המכס.

רוני בר-און: את אומרת, שהחוק הזה הוא זה שמגן עליי מפני הסמכויות הנ"ל.

לבנת משיח: אני חושבת שיש ערבוביה בין שתי הפסקאות (1) ו-(2).

לבנת משיח: סמכות חיפוש - יש סמכות חיפוש שהיא סמכות בעת כניסה למקום.

לבנת משיח: מעבר לסמכות מהסוג הזה, סמכויות החיפוש האחרות, כלומר, בעת הימצאו של אדם במשכן או בעת יציאתו, זה צריך להיות על סמך חשד למשהו, החשד מוסבר ומוגדר בפסקה (2).

לבנת משיח: לכן, לדעתי אי אפשר לכתוב בערבוביה אחת את העניין של הכניסה, ההימצאות והיציאה, משום שיש להבחין בין סמכות רנדומאלית שהיא לא כפופה לחשד בעת הכניסה.

רוני בר-און: מה שאני מציע, לחלק את סעיף (1) - בעת כניסתם למשכן הכנסת או לרחבה.

רוני בר-און: נקודה.

רוני בר-און: (2) בעת הימצאתם בהם או בעת יציאתם מהם, אם היה לו חשד.

אנה שניידר: אבל יש כאן בעיה, יכול להיות שקצין הכנסת יוכל להרחיב בעניין הזה.

אנה שניידר: לעיתים עושים חיפוש, בדיקות, ברכב, לא בתוך הרכב אלא מחוץ לרכב גם כשהרכב נמצא - - -

רוני בר-און: נאמר כן: אם היה לו חשד, מותר.

רוני בר-און: את סעיף (1) אנחנו קוראים כך: בעת כניסת למשכן הכנסת או לרחבה.

רוני בר-און: נקודה.

רוני בר-און: מפה, עובד לתחילת (2): בעם הימצאם בהם או בעת יציאתם מהם, אם היה לו חשד שאדם וכו'.

רוני בר-און: אומר לך, החובה שלך הרנדומלית לעשות חיוש בעת הכניסה, אבל כאשר הוא יוצא מהמשכן או נמצא בו, רק בהתקיים חשד.

רוני בר-און: אין בעיה עם זה.

אנה שניידר: בסדר.

אנה שניידר: 12.

אנה שניידר: הוספת סעיפים 14א עד 14 ג - 14א.

אנה שניידר: "המוסמך לערוך חיפוש רשאי לדרוש שחפץ אסור יופקד במקום שיורה לו עליו, כל עוד נושאו נמצא במשכן הכנסת או ברחבה".

אנה שניידר: 14ב.

אנה שניידר: (א) המוסמך לערוך חיפוש רשאי לתפוס חפץ אסור שלא הופקד כאמור בסעיף 14א, או כל חפץ שיש לו יסוד סביר להניח כי הוא עשוי לשמש ראיה בהליך משפט בשל עבירה.

אנה שניידר: (ב) מי שביצע תפיסת חפצים לפי סעיף קטן (א) יערוך רשימה שלהם, והוא רשאי להעבירם לידי המשטרה, או לנהוג בהם כפי שקבע יושב-ראש הכנסת.

לבנת משיח: נדמה לנו, שהסיפא הזאת: לנהוג בהם כפי שקבע יושב-ראש הכנסת, זה קצת רחב.

לבנת משיח: צריך איזה מנגנון של החזרת החפצים.

לבנת משיח: הרי לא כל חפץ הוא אסור בהחזקה.

רוני בר-און: את נותנת ליושב ראש הכנסת רשות השמדה וכו'.

רוני בר-און: את לא רוצה לעשות לו את זה.

אנה שניידר: זה מה שרוצה קצין הכנסת.

יצחק שד"ר: לגבי יושב-ראש הכנסת?

אנה שניידר: לא, אתה רוצה קצין הכנסת.

רוני בר-און: "רשאי הוא להעבירם לידי המשטרה או להחזירם.

רוני בר-און: זה הכול, שהמשטרה תחליט.

אנה שניידר: אולי זה משהו שצריך להשמיד?

אנה שניידר: מה אתם רוצים, להעבירם לידי המשטרה בלבד?

רחל גוטליב: או להחזירם לו.

עמרי שרון: אם זה בלתי חוקי להחזיק את זה, למשטרה.

עמרי שרון: אם לא, להחזיר לו.

רוני בר-און: את צריכה לפתור פה בעיות של עזרה ראשונה, את לא בית חולים.

עמרי שרון: אדוני היושב ראש, חשוב להדגיש, אנחנו לא מנסים לנהל את כל העולם ואשתו.

עמרי שרון: נותנים לנו עצמאות מסוימת בגבולות הסביר.

עמרי שרון: אתה מקבל את הגישה שלי, אדוני היושב ראש?

רוני בר-און: בהחלט.

אנה שניידר: זה בעצם קצין הכנסת צריך להגיד.

אנה שניידר: "סמכויות נלוות - 14ג.

אנה שניידר: (א) סירב אדם לדרישת הזדהות, לדרישת הפקדת חפץ, לחיפוש או לתפיסה לפי הוראות חוק זה, רשאי מי שמוסמך להפעיל את הסמכויות האמורות לפעול בדרכים אלה: (1) למנוע מאותו אדם כניסה למשכן הכנסת או לרחבה או יציאתו מהם, למנוע את הכנסתם של כלי רכב, מטען או טובין אחרים, למשכן הכנסת או לרחבה או הוצאתם מהם, הכל לפי העניין; הוראות סעיף 12ב יחולו על פעולה לפי פסקה זו.

אנה שניידר: (2) להוציא ממשכן הכנסת או מהרחבה את האדם או את כלי הרכב, המטען או הטובין האחרים, הכל לפי העניין.

אנה שניידר: (ב) אין בהפעלת הסמכויות לפי סעיף קטן (א) כדי לגרוע מהסמכות לבצע את החיפוש או התפיסה על אף הסירוב, או משאר הסמכויות לפי חוק זה".

לבנת משיח: יש לי בעיה עם פסקה (1), לגבי הנושא: למנוע את היציאה.

לבנת משיח: לא אמרנו, מה עושים עם אדם שמונעים ממנו את היציאה מהמשכן.

רוני בר-און: זה העיכוב.

אנה שניידר: כתבנו כאן:

אנה שניידר: הוראות סעיף 12ב יחולו - שזה העיכוב.

אנה שניידר: סעיף 15א רבתי - מתחם נוסף - הגדרתו והחלת הוראות עליו - 15א.

אנה שניידר: (א) לא תתקיים ישיבה של הכנסת או של ועדה מוועדותיה או אירוע מטעם הכנסת במתחם נוסף, אלא אם כן הוגדר המתחם הנוסף לפי הוראות סעיף קטן (ב), הוחלו עליו הוראות סעיף קטן (ג) ונקבע בו שילוט מתאים.

אנה שניידר: (ב) יושב-ראש הכנסת, בהתייעצות עם הסגנים ועם קצין הכנסת, ובתיאום עם משטרת ישראל, שירות הביטחון הכללי וצבא הגנה לישראל, יגדיר מתחם נוסף באופן שיכלול את השטר המצומצם ביותר ההכרחי לשם שמירה על הסדר והביטחון בו.

אנה שניידר: (ג) לשם שמירה על הסדר והביטחון במתחם הנוסף, רשאי יושב-ראש הכנסת, בהתייעצות עם קצין הכנסת, להחיל את הוראות סעיפים 3 עד 5, 10 עד 12, 12א, 12ב, 14, 14א, 14ב, 14ג ו-15, כולן או חלקן, על מתחם נוסף; החליט יושב-ראש הכנסת כאמור, יחולו אותן הוראות על המתחם הנוסף כאילו היה חלק ממשכן הכנסת, בשינויים המחויבים".

רוני בר-און: תסבירי לנו, מה כל הסעיפים האלה, 3 וכו'?

אנה שניידר: 3 - כניסה לכנסת.

אנה שניידר: 4 - ייחוד אולם ישיבות הכנסת.

אנה שניידר: 5 - איסור לשאת נשק.

אנה שניידר: 10 - הוראות סדרן ואיש משמר הכנסת.

אנה שניידר: 11- הרחקת מסיג גבול.

אנה שניידר: 12 - הרחקת מפר הוראות.

אנה שניידר: 12א - דרישה להזדהות.

אנה שניידר: 14 - חיפוש.

אנה שניידר: כל היתר מה שתיקנו היום.

אנה שניידר: 15 - סמכות להשתמש בכוח.

רחל גוטליב: אומנם לא הערנו על זה בסיבוב הקודם, אבל אני חושבת על זה עכשיו, המתחם הנוסף יכול להיות מקום שיש בו ערבוב של המקום שבו מתנהלת ישיבת הכנסת ומקומות שנמצאים בשימוש הקהל הרחב, למשל גני התערוכה.

רחל גוטליב: לכן, בסעיף קטן (ב) כתבנו, שהגדרת המתחם וכו' תיעשה בהתייעצות עם כל הגורמים.

רחל גוטליב: לצורך העניין, כל הגורמים הרלבנטיים.

רחל גוטליב: נראה לי, שגם הסמכויות, הקביעה של יושב ראש הכנסת, לגבי החלת הסמכויות, צריכה להיעשות בתיאום באותו אופן.

רוני בר-און: למה?

רוני בר-און: ברגע שאת מגדירה את המתחם, באופן אוטומטי הגדרת גם את הסמכויות.

עמרי שרון: זאת מעין התייעצות, זה לא אומר תיאום.

עמרי שרון: התייעצות זה לשמוע ולהחליט.

רחל גוטליב: אין כאן גם התייעצות.

רחל גוטליב: למשל, אם בכניסה יש סדרנים, צריך לעשות תיאום בהחלת הסמכויות גם לגבי אנשי המשמר והסדרנים.

רוני בר-און: זה חלק מההתייחסות על הגדרת המתחם.

רוני בר-און: הוא אומר, שהוא יישב עם איש השב"כ או איש המשטרה.

יצחק שד"ר: ההגדרה היא: המצומצם ביותר.

רוני בר-און: הוא יישב ויתייעץ עם איש השב"כ כדי להבין, איזה נזק הוא גורם לציבור ברגע שהוא מחליט שזה מתחם הכנסת.

רוני בר-און: כתוצאה מכל הדברים שלא מתייחסים לגיאוגרפיה, הוא יקבל את הפתרון הגיאוגרפי.

רוני בר-און: אין ספק שזאת תכלית ההתייעצות.

אנה שניידר: (ד) "על אף הוראות סעיף קטן (א), רשאי יושב-ראש הכנסת לקבוע, במקרים מיוחדים, כי ישיבה של הכנסת או של ועדה מוועדותיה תתקיים מחוץ למשכן הכנסת ורחבתו, במקום שקבע, אף אם אינו במתחם נוסף".

אנה שניידר: הכוונה היתה במקרים מיוחדים מאוד שאי אפשר לקיים את הישיבות בכנסת.

לבנת משיח: ואז זה אומר, שהאחריות למקומות האלה היא של המשטרה.

אנה שניידר: כן.

יצחק שד"ר: לא כך הבנתי את ההערה, מה זאת אומרת, שהאחריות היא של המשטרה?

לבנת משיח: זה לא מתחם נוסף, אין לה סמכויות שיש למתחם נוסף.

יצחק שד"ר: אני לא רואה את השוני בין זה - - -

רוני בר-און: זה לא סעיף ששייך אליך, זה סעיף ששייך ליושב ראש הכנסת, כשהכנסת "לא קיימת", לא מבחינת האנשים, וכל המתחמים הנוספים נמצאים תחת מתקפת טילים, בכל אופן מוכרחים להחליט מה שיעור המס על הקמח, הוא מבקש מהמשטרה למצוא לו מקום נוסף, שם מי שאחראי הוא מי שאחראי.

אנה שניידר: לכן אין כאן התייעצות עם איש.

אנה שניידר: 15ב.

אנה שניידר: (א) "אדם מוסמך יענוד, בעת מילוי תפקידו, תג זיהוי גלוי לעין הנושא את שמו, שם משפחתו ותפקידו, ואם אינו לבוש מדים ומשתמש בסמכויות לפי חוק זה כלפי אדם, יזהה עצמו לפניו, בציון פרטי זהות ובהצגת תעודת המינוי שלו או תעודה המעידה על תפקידו ועל סמכויותיו".

עמרי שרון: זה בשטח המתקן, בשטח הכנסת.

אנה שניידר: בעת מילוי תפקידו, הוא מוסמך רק בשטח הכנסת או במתחם נוסף.

עמרי שרון: זה לא קשור לאבטחה.

אנה שניידר: לא, לא קשור לאבטחה בכלל.

אנה שניידר: (ב) "אדם מוסמך ימסור את פרטי הזהות לבקשת כל אדם, בכל עניין הקשור לתפקידו לפי חוק זה, בין אם הוא לבוש מדים ובין אם לאו.

אנה שניידר: (ג) בסעיף זה, "פרטי זהות" - שם, שם משפחה ותפקיד".

אנה שניידר: סייג לאחריות - 15ג.

אנה שניידר: "אדם מוסמך לא יישא באחריות פלילית או אזרחית למעשה או למחדל שעשה בתום לב ובאופן סביב במסגרת תפקידו ולשם מילויו; ואולם אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מאחריות משמעתי לפי כל דין".

רוני בר-און: וזה מועתק מכל בעלי הסמכות המקבילים.

אנה שניידר: בדיוק.

אנה שניידר: יש עוד כמה סעיפים קטנים טכניים: 14.

אנה שניידר: בסעיף 16 לחוק העיקרי – (1) "במקום כותרת השוליים יבוא "תקיפת אדם מוסמך".

אנה שניידר: (2) במקום הרישה, המסתיימת במילים "או מכשילם בכך" יבוא "התוקף אדם מוסמך כשהוא ממלא תפקידו כדין או המפריע לאדם מוסמך במילוי תפקידו או מכשילו בכך".

אנה שניידר: 15.

אנה שניידר: בסעיף 19 לחוק העיקרי, בסופו יבוא "ובתיאומים שיקבע יושב-ראש הכנסת".

אנה שניידר: 16.

אנה שניידר: אחרי סעיף 22 יבוא: 22א.

אנה שניידר: - - -

רוני בר-און: מה זה סעיף 22?

אנה שניידר: סעיף 22 - זכויות יתר.

אנה שניידר: איש משמר הכנסת זכאי לכל זכות יתר המוענקת כדין לשוטר - זה תנאי עבודה.

אנה שניידר: 22א.

אנה שניידר: הפוגע במקרקעי משכן הכנסת ורחבתו, דינו - מאסר שלוש שנים; לענין זה, "פגיעה" - מעשה שלא כדין, לרבות השמדה, השחתה, הריסה, שבירה, חבלה, שינוי של צורה או עשיית כל מעשה במשכן הכנסת ורחבתו שיש בו כדי לבזות את הכנסת או לפגוע בכבודה.

רוני בר-און: אני לא מבין, למה זה סעיף 22, מה זה שייך?

אנה שניידר: הוספנו אותו, זה המקום היחיד שחשבנו לשים אותו.

רוני בר-און: לא הבנתי, מה הסעיף הספציפי הזה?

רוני בר-און: למשל, למה זה לא סתם השחתה על פני מקרקעין או פגיעה במקרקעין רגילים?

רוני בר-און: מה זכויות היתר שלנו שיסדרו לנו חוק על שמנו?

לבנת משיח: השאלה גם, מה זה "כל מעשה במשכן", האם זה מעשה שהוא מכוון מעשה פיזי או צעקות, הסתה וכו'?

רוני בר-און: מה זה נועד להסדיר, מה היה המצב הקודם, נגיד כשישבו נוער העבודה ופתחו את הכרזה?

אנה שניידר: חוק העונשין הרגיל.

רוני בר-און: לפני החוק הזה מה עשיתם להם?

אנה שניידר: לא היה.

רוני בר-און: היום זה מעשה במשכן הכנסת - שלוש שנים.

רוני בר-און: אין בעיה בהגזמה, אבל בדרך שאנחנו פתאום מתקנים את חוק העונשין - - -

אנה שניידר: אני מזכירה לך, אדוני היושב ראש, דיברנו על זה בדיון שלפני הקריאה הראשונה והשתכנעת להשאיר את זה.

אנה שניידר: אפשר לעשות מחשבה נוספת ולמחוק את זה.

רוני בר-און: קודם כל, הפגיעה במקרקעי משכן הכנסת ורחבתו, כל העניין מכוסה בכלל.

אנה שניידר: מכוסה בחוק העונשין.

אנה שניידר: זהבה גלאון: יש חוסר פרופורציה, שבעבירות רכוש, אתרים לאומיים, נותנים יותר מאשר בעבירות אלימות במשפחה.

אנה שניידר: הרעיון כאן, לשמור על כבוד הכנסת ולהרתיע בפני פגיעה.

רוני בר-און: השתכנעתי.

רוני בר-און: הסעיף הזה, יש בו משום מתן איזשהו אריזה של רספקט למשכן.

זהבה גלאון: עדיין, שלוש שנים זה יותר מדי.

זהבה גלאון: שלוש שנים זה מוגזם.

רחל גוטליב: הגדרת הפגיעה היא מאוד רחבה.

רחל גוטליב: השחתת מקרקעי ציבור, זה בעיה פיזית.

רוני בר-און: "עשיית כל מעשה במשכן הכנסת שיש בו כדי לבזות את הכנסת".

רוני בר-און: אחד יתעצבן, יגיד, רוני בר-און, מה הוא חושב לעצמו, איזה אידיוט.

רוני בר-און: ביזה את הכנסת או לא ביזה את הכנסת?

אנה שניידר: יש דרגות.

רוני בר-און: נגיד שהוא עשה את זה פעמיים, בפעם הראשונה הוא קיבל עונש מאסר על תנאי של שנה, עכשיו מוכרחים להפעיל את זה.

לבנת משיח: השאלה, אם מתכוונים למעשה פיזי של כתובת שמבזה, ואז צריך לכתוב את זה.

אנה שניידר: פעם מישהו נכנס, קשקש גרפיטי על אולם המליאה.

זהבה גלאון: איפה האיזון של הפגיעה?

זהבה גלאון: בסדר, אריזה לאומית.

רוני בר-און: זה תפקידם של השופטים, אני לא אומר לתת לו שלוש שנים, שהשופט יאזן, שהשופט יגיד, מגיע שעה מאסר על תנאי ושקל וחצי קנס.

רוני בר-און: זאת סמכותו של השופט לעשות את זה, לאזן את הדברים.

זהבה גלאון: יש מידתיות, זה מוגזם.

רוני בר-און: שנתיים - יפייס אותך?

זהבה גלאון: אולי.

לבנת משיח: פגיעה בגדר מצדיקה שלוש שנות מאסר?

רוני בר-און: לא.

רוני בר-און: אבל בשביל זה יש את השופט.

רוני בר-און: כשמישהו יעשה את המעשה הכי נורא בעולם - כלפיי - יבער בך שהוא צריך לקבל שלוש שנים, תגידי, שכנעתי אותו לעשות רק שנתיים.

זהבה גלאון: לא יבער בי.

רוני בר-און: אני מוכן להוריד, הבעיה שלי, האם אנחנו מוכנים להגיד, שכל עשייה במשכן הכנסת שיש בה כדי לבזות את הכנסת או לפגוע בכבודה, לא רק לבזות אלא גם לפגוע בכבוד, שזאת מדרגה עוד יותר נמוכה מביזוי, מבחינת השיקול המשפטי, באופן אוטומטי, ביזוי זה יותר גרוע מאשר פגיעה בכבוד.

אנה שניידר: מבחינתי, אפשר להוריד את כל הסעיף.

זהבה גלאון: אני בעד.

לבנת משיח: השאלה, אם יש בעיה אמיתית שדורשת לחוקק את הסעיף הזה?

רוני בר-און: מה את אומרת אנה?

רוני בר-און: לדעתי זה התחיל מייד בהיריון מחוץ לרחם, כשאמרתי לכם, מה שייך 22א?

אנה שניידר: מבחינתי, אפשר להוריד את הסעיף, מלכתחילה לא הייתי בעדו.

רוני בר-און: הורדנו.

רוני בר-און: גם כותרת השוליים שלו קצת מטופשת: פגיעה במקרקעי משכן הכנסת.

רוני בר-און: את אומרת, כאשר מישהו אומר לחבר כנסת, שהכנסת מטומטמת, זאת עבירה של פגיעה במקרקעי משכן הכנסת.

אנה שניידר: צריך להיות פגיעה בכנסת.

אנה שניידר: הורדנו את הסעיף.

אנה שניידר: על כל היתר כבר דיברנו, זה טכני.

אנה שניידר: 17.

אנה שניידר: בסעיף 23 לחוק העיקרי, בכותרת השוליים, במקום "נשק" יבוא "חפץ אסור".

אנה שניידר: 18.

אנה שניידר: בסעיף 30 לחוק העיקרי, סעיף קטן (ב) - בטל.

אנה שניידר: הסעיפים האחרים זה תיקונים לחוק.

זהבה גלאון: תסבירי לי את סעיף 21 - תיקון חוק למניעת אלימות במשפחה.

אנה שניידר: זאת רק הפנייה לכותרת החוק.

אנה שניידר: באותו חוק יש הפנייה לחוק משכן הכנסת ורחבתו, היום אנחנו קוראים לו: חוק משכן הכנסת רחבתו ומשמר הכנסת.

רוני בר-און: סיימנו את הקריאה.

רוני בר-און: מה זה הדבר הזה?

אנה שניידר: יש כאן הסתייגויות, אתה צריך להחליט, אם אתה מוכן לדון בהסתייגויות בהיעדרם של חברי הכנסת, או שהן עולות ישר למליאה.

אנה שניידר: אם הן לא מתקבלות, בכל מקרה הן עולות למליאה.

רוני בר-און: אם אני מוריד אותן, זה לא עולה למליאה?

אנה שניידר: עולה למליאה.

רוני בר-און: תודה רבה, אני לא מבזבז את הזמן.

רוני בר-און: אנחנו עוברים להצבעה, מי בעד אישור חוק משכן הכנסת ורחבתו (תיקון מס' 12) (סמכויות שמר הכנסת וסדרניה), כפי שקראנו אותו עם התיקונים, לצורך אישורו לקריאה שנייה ושלישית, ירים את ידו.

רוני בר-און: הצבעה בעד - 2 נגד – אין נמנעים – אין