ועדת המשנה לתיקון התקנון, כנסת 16, פרוטוקול מספר 10, 2004-05-11 16:30

רשף חן: אני פותח את הישיבה.

ארבל אסטרחן: אנחנו בסעיף 110, שהוא 72א לתקנון הקיים.

ארבל אסטרחן: אולי מילה אחת מקדימה - הנושא של הצהרת אמונים מופיע בחוק יסוד: הכנסת, ופה זה סעיף משלים שתיכף אסביר את הבעייתיות שבו.

ארבל אסטרחן: "(א) קרא היושב-ראש לחבר הכנסת להצהיר אמונים והצהיר חבר הכנסת שלא כלשון החוק, יקבע היושב-ראש שחבר הכנסת נמנע מלהצהיר אמונים וחבר הכנסת לא ישתתף באותה ישיבה.

ארבל אסטרחן: אחר כך יש לנו סעיף קטן (ב), שזה לא המצב הקיים: "חבר הכנסת שנמנע מלהצהיר אמונים כאמור בסעיף קטן (א), לא ישתתף בישיבות הכנסת עד אשר יצהיר אמונים כחוק".

ארבל אסטרחן: חוק יסוד: הכנסת אומר: ""קרא יושב ראש הכנסת לחבר הכנסת להצהיר הצהרת אמונים והחבר לא עשה כן, לא ייהנה החבר מזכויותיו של חבר הכנסת כל עוד לא הצהיר".

ארבל אסטרחן: זה לא מתייחס להצהרה תוך סטייה, והתקנון רצה להבהיר מה קורה כאשר מצהיר חבר הכנסת שלא כלשון החוק.

ארבל אסטרחן: לכאורה זה ברור, בפועל יש תוספות - בכנסת הזאת ובכנסת הקודמת בעיקר היו לנו די הרבה מקרים שלא נפסלו, אלה היו בעיקר תוספות של "בעזרת השם" או דברים כאלה.

רשף חן: מה אומר הסעיף, מה אמורים להצהיר?

ארבל אסטרחן: ההצהרה כתובה בסעיף 15 לחוק יסוד: הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יושב-ראש הכנסת קורא לחברי הכנסת להצהיר אמונים, וחבר הכנסת אומר שתי מילים: "מתחייב אני" או "מתחייבת אני".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אדם הוא דתי והוא רואה בזה דבר חשוב להגיד "בעזרת השם" והוא אומר "מתחייב אני בעזרת השם" או "בסיעתא דשמייא", אני לא רואה בזה בעיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עצם העובדה שאדם אומר את המילים "מתחייב אני", זה כלשון החוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם את אוסרת כל תוספת, את מונעת מאדם דתי לתת ביטוי למה שחשוב לו.

ארבל אסטרחן: צריכה להיות אחידות.

ארבל אסטרחן: זה גם מה שכתוב פה - יש להצהיר אמונים כלשון החוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא הייתי מאפשר לחבר הכנסת הצהרת כוונות מה הוא מתכוון לעשות ומה המצע שלו, אבל תוספת כמו "בעזרת השם" זה משהו אחר.

ארבל אסטרחן: למשל, בכנסת החמש-עשרה חבר הכנסת איוב קרא: "מתחייב אני ומקווה לשחרורו של עזאם עזאם".

ארבל אסטרחן: את זה פסלו.

ארבל אסטרחן: אמרו לו שהוא צריך להצהיר מחדש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לשון החוק אומרת שחבר הכנסת יאמר "מתחייב אני", אלה דברי ההצהרה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה אם תוספת לפני או אחרי המילים "מתחייב אני" גורמות לכך שההצהרה לא תוספת.

רשף חן: לדעתי, אם הוא אמר "מתחייב אני", שיוסיף אחרי כן או לפני כן מה שהוא רוצה, אם זה לא מבטל את ה"מתחייב אני".

ארבל אסטרחן: זאת השאלה, פסלו של תוספת חבר הכנסת מאיר כהנא, ואז היועץ המשפטי לממשלה הוציא חוות דעת שיש תוספות שבאות לסייג את ה"מתחייב אני" ואותן צריך לפסול.

ארבל אסטרחן: הוא הבחין בין תוספות שמסייגות את ההצהרה לבין תוספות אחרות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם המילים "בעזרת השם" מסייגות או לא מסייגות את ההצהרה?

רשף חן: הן לא מסייגות.

ארבל אסטרחן: כהנא הוסיף: "ואשמרה תורתך תמיד לעולם ועד".

ארבל אסטרחן: את זה פסלו.

רשף חן: בזה יש אלמנט של סיוג.

רשף חן: הוא אמר שהתורה עדיפה על חוקי המדינה - "מתחייב אני", אבל תזכרו שקודם כל התורה.

ארבל אסטרחן: בעצם הסעיף רוצה להגיד: "הצהיר חבר הכנסת שלא כלשון החוק, יקרה כך וכך" - האם צריך להדגיש את הכוונה שתהיה אחידות, שלא יהיה בלבול, שלא יהיה ספק.

רשף חן: איפה הסעיף שאומר שחבר הכנסת צריך להצהיר?

ארבל אסטרחן: זה בחוק.

ארבל אסטרחן: בתקנון זאת ההוראה היחידה.

ארבל אסטרחן: יש לנו הוראה בחוק יסוד: הכנסת שאומרת מה היא ההצהרה; יש הוראה בחוק הכנסת שאומרת שבישיבת הפתיחה הוותיק שבחברי הכנסת יקרא, וכל אחד מחברי הכנסת יקום בזה אחר וזה ויצהיר "מתחייב אני".

ארבל אסטרחן: הסעיף הזה בתקנון בא להשלים את החובה שזה יהיה בדיוק כלשון החוק.

ארבל אסטרחן: יש פה שלוש נורמות.

רשף חן: אם זה כך, לדעתי אין צורך לתקן.

רשף חן: תשאיר את זה "כלשון החוק".

רשף חן: אם מישהו יסטה סטייה מהותית, יחליטו מה לעשות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יכול להיות שאתה צודק, ויכול להיות שצריך לדאוג שבפתיחת כל כנסת היועץ המשפטי ינחה את זקן חברי הכנסת או את מזכיר הכנסת, שיזהיר את חברי הכנסת שהצהרת האמונים שלהם כוללת רק את המילים "מתחייב אני".

ארבל אסטרחן: כלומר, אתה לא רוצה להוסיף ב-110(א) "הצהיר חבר הכנסת שלא כלשון החוק או בתוספת כלשהי".

ארבל אסטרחן: אז זה נשאר בעצם כמו היום.

ארבל אסטרחן: עכשיו יש לנו פרק חדש, סימן ד', שעוסק בנושא של נציגי הכנסת בוועדות לבחירת שופטים, דיינים, קאדים וכו'.

ארבל אסטרחן: הסעיפים האלה הם יחסית חדשים, ולכן אין בהם הרבה הערות.

ארבל אסטרחן: גם הסעיפים האלה נקבעו מכוח חוק.

ארבל אסטרחן: בחוק הכנסת יש פרק שעוסק בבחירת נציגים והוא אומר ש"הכנסת רשאית, בתקנונה, לקבוע סייגים לבחירת חבר מטעמה בוועדה, דרכי השעיה של חבר בוועדה" - לפני כן יש הגדרה של ועדה - "שמתנהלים נגדו הליכים פליליים, עד לסיומם, וכן דרכי העברה של חבר בוועדה מכהונתו בה, אם הורשע בדין, בעקבות הליכים פליליים.

ארבל אסטרחן: העבירה הכנסת מכהונתו חבר בוועדה, תבחר חבר אחר במקומו למשך תקופת ההשעיה ".

ארבל אסטרחן: הסעיפים כאן באים להשלים את זה.

ארבל אסטרחן: פה, בסעיף 111, קבוע כך: "בתוך שישה חודשים מתחילת כהונתה, תבחר הכנסת את נציגיה לוועדות אלה".

ארבל אסטרחן: קודם כל נשאלת השאלה האם זאת לא תקופה ארוכה מדי.

רשף חן: למה שישה חודשים?

רשף חן: זה הרבה מדי.

ארבל אסטרחן: אם הנציגים הקודמים נבחרו לכנסת, הם ממשיכים לכהן בוועדות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זאת אומרת, צריך למלא רק את מקומם של חברי הכנסת שלא נבחרו לכנסת החדשה.

רשף חן: הסעיף של ההמשכיות, שממשיכים לכהן אלה שנבחרו גם לכנסת החדשה, זה רק כדי להשלים את החלל עד לבחירה.

רשף חן: אבל הבחירה היא על כל הרכב הנציגים.

רשף חן: בשלב הבחירה אתה לא רק משלים, בוחרים את כל הוועדה מחדש.

ארבל אסטרחן: אתה בוחר מחדש, בוודאי.

ארבל אסטרחן: חבר הכנסת שנבחר שוב ממשיך רק עד לבחירה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אלה שלא נבחרו שוב לכנסת, מיד הם כבר לא חברים בוועדה.

ארבל אסטרחן: נניח שהיו שני חברי כנסת בוועדה, התכנסה כנסת חדשה, אחד מהם נבחר שוב ואחד לא, אז הוועדה חסרה עד שיבחרו שוב נציגים מטעם הכנסת.

ארבל אסטרחן: צריך לבחור מחדש שני נציגים.

ארבל אסטרחן: סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בוחרים את שני הנציגים, אבל בינתיים יש רק אחד.

ארבל אסטרחן: היות שאלה לא ועדות שמתכנסות באופן קבוע אלא רק כשמת

ארבל אסטרחן: עורר הצורך, הבחירה לא צריכה להיות ממש מיידית.

רשף חן: תשימי בסגול את המילים "בתוך שישה חודשים", כולל ההערה שלך האם זאת לא תקופה ארוכה מדי.

רשף חן: תכתבי תוך שישה חודשים/שלושה חודשים, ונחשוב מה לאשר.

רשף חן: אני הייתי אומר ששלושה חודשים זה פרק זמן יותר סביר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שהזמן ניתן בעיקר כדי לראות איך מתקדמים הכוחות בכנסת, זה חלק מחלוקת כל הכיבודים בכנסת - ראשות ועדות, סגני היושב-ראש וכו'.

רשף חן: האמת היא שזה לא חשוב.

רשף חן: אם היה שינוי בקואליציה, הקואליציה תדאג להביא להצבעה תוך יומיים אם צריך.

רשף חן: אם עדיין אי אפשר, לא יביאו את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם מתעורר צורך בתוך ששת החודשים, ממילא יביאו את זה.

רשף חן: תשאירי את זה כך.

ארבל אסטרחן: אני חושבת שבכנסת הזאת, זמן קצר אחרי שהיא התכנסה, שמו על סדר היום את בחירת כל הנציגים לוועדות.

ארבל אסטרחן: הכנסת הזאת התכנסה באמצע פברואר 2003, וב-26 במרץ היא בחרה את נציגיה לכל הוועדות לבחירת נושאי משרה.

ארבל אסטרחן: נשאיר את זה כך.

ארבל אסטרחן: מדובר על כל הוועדות - הוועדה לבחירת שופטים, ועדת המינויים לדיינים, ועדת המינויים לקאדים, ועדת המינויים לקאדים מד'הב.

ארבל אסטרחן: סעיף 112: "(א) מזכיר הכנסת יודיע לכל חברי הכנסת על מועד הבחירה לכל אחת מוועדות המינוי.

ארבל אסטרחן: (ב) כל אחד מחברי הכנסת רשאי להציע את מועמדותו לאחת הוועדות המנויות בפסקאות (1), (2) ו-3)".

ארבל אסטרחן: כאן יש הערה חשובה - האם לסייג לגבי שר וסגן שר?

ארבל אסטרחן: בעניין הזה יש לנו פסק אחד - באותו מקרה דב שילנסקי היה נציג הכנסת בוועדה למינוי שופטים, וכשהתחלפה כנסת הוא התמנה לסגן שר.

ארבל אסטרחן: הכנסת לא בחרה עדיין את נציגיה, והוא המשיך להיות נציג הכנסת כסגן שר.

ארבל אסטרחן: ואז וירשובסקי עתר לבג"ץ ואמר שיש פה בעיה, שיש לממשלה יותר נציגים.

ארבל אסטרחן: בית המשפט לא פסל את כהונתו של שילנסקי כנציג הכנסת, למרות שהיה סגן שר, כי אמרו שכל אחד חושב בשם עצמו, הוא לא באמת מייצג, במיוחד לאור החוק החדש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: סגן שר הוא גם לא בגדר רשות מבצעת.

רשף חן: השאלה אם בכלל מותר למנות סגן שר על המכסה של חבר הכנסת.

ארבל אסטרחן: כל פעם שמתעורר הדבר הזה שואלים אותנו, ואנחנו אומרים בדרך של פרשנות "לא", אבל בעצם אין לזה אסמכתא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר, שר לא יכול להיות נציג בוועדות מטעם הכנסת.

ארבל אסטרחן: זה הרבה יותר קל לי להגיד - ששר לא יכול להיות נציג בוועדות - אבל זה גם לא כתוב.

ארבל אסטרחן: סגן שר, לכאורה בית המשפט הכשיר את זה.

רשף חן: הוא הכשיר את זה בגלל שזאת היתה תקופת מעבר, הוא לא הכשיר את זה מלכתחילה.

רשף חן: זה היה שילוב של שני הדברים - גם שזה לא מלכתחילה וגם שמדובר בסגן שר.

ארבל אסטרחן: נכון, שר הוא לא היה מאשר.

רשף חן: בואי נוסיף כאן בסגול "כל אחד מחברי הכנסת למעט שר או סגן שר".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כדי שזה יהיה נקי, רצוי שזה לא יהיה סגן שר.

רשף חן: לגבי תקופת ההמשך תכתבי בכל זאת את האפשרויות של שישה חודשים או שלושה חודשים, שווה לחשוב על זה.

רשף חן: גם זה בסגול.

ארבל אסטרחן: סעיף (ג)(1): "כל חבר כנסת דרוזי" - נוסיף פה: שאינו שר או סגן שר - "רשאי להציע את מועמדותו כחבר בוועדת המינויים לקאדים מד'הב".

ארבל אסטרחן: בעצם אנחנו לא פותרים את המצב של פסק הדין.

ארבל אסטרחן: אולי לאור התיקון הזה בית המשפט היה בוחר אחרת.

ארבל אסטרחן: לגבי הדרוזים קבוע שצריכים להיות שני נציגים, אבל לא תמיד יש שני חברי כנסת דרוזים, לכן קיימת האופציה בפסקה (ג)(2): "כל עשרה מחברי הכנסת, רשאים להציע את מועמדותו של דרוזי שאינו חבר הכנסת כחבר בוועדת המינויים לקאדים מד'הב; להצעה תצורף הסכמתו של המועמד".

ארבל אסטרחן: לפי חוק בתי הדין הדתיים הדרוזים, מדובר על חבר כנסת דרוזי שייבחר על-ידי הכנסת; אם אין חבר כנסת דרוזי או אם יש רק חבר כנסת דרוזי אחד, אז דרוזי שייבחר על-ידי הכנסת.

ארבל אסטרחן: גם בחוק הקאדים כתוב "שלושה חברי כנסת, מהם לפחות שניים מוסלמים".

ארבל אסטרחן: עכשיו אני שמה לב שלזה אין לנו בכלל התייחסות.

ארבל אסטרחן: העניין הוא כך - יש ועדה לבחירת שופטים לפי חוק בתי המשפט, יש ועדת המינויים לדיינים, יש ועדת המינויים לקאדים מד'הב, לבתי הדין הדרוזים, ויש ועדת המינויים לקאדים.

ארבל אסטרחן: לגבי ועדת המינויים לקאדים כתוב: "שלושה חברי כנסת, מהם לפחות שניים מוסלמים שייבחרו על-ידי הכנסת בבחירה חשאית".

ארבל אסטרחן: בכלל אין פה התייחסות לשאלה אם אין שני חברי כנסת מוסלמים.

רשף חן: יש פה סתירה לגבי החוק בין חוק בתי הדין הדרוזיים לבין סעיף 111(4).

רשף חן: החוק אומר: "חבר הכנסת דרוזי שייבחר על-ידי הכנסת בבחירה חשאית ויכהן כל עוד הוא חבר הכנסת, ואם תמה כהונת הכנסת - עד שתבחר הכנסת החדשה חבר אחר במקומו, ואם אין בכנסת חבר כנסת דרוזי - דרוזי שייבחר על-ידי הכנסת בבחירה חשאית ויכהן כל עוד לא בחרה הכנסת דרוזי אחר במקומו ...

רשף חן: היה חבר כנסת דרוזי אחד בלבד, יכהן כחבר הוועדה, ותקופת כהונתו תהא כתקופת כהונתו של חבר כנסת דרוזי שנבחר על-ידי הכנסת; ובלבד שאם אינו יכול לכהן כחבר הוועדה מפאת הוראות חוק הכנסת, ינהגו כאילו אין בכנסת חבר כנסת דרוזי; והוא הדין אם לא רצה אותו חבר לכהן כחבר הוועדה או התפטר מחברותו בה; חבר כנסת דרוזי נוסף או דרוזי שאינו חבר הכנסת שייבחר על-ידי הכנסת בבחירה חשאית ויכהן כל עוד לא בחרה הכנסת דרוזי אחר במקומו".

ארבל אסטרחן: הנציג הראשון יהיה חבר כנסת.

ארבל אסטרחן: אם יש חבר כנסת דרוזי אחד בלבד, הוא יהיה הנציג.

ארבל אסטרחן: אם אין אף דרוזי, בוחרים.

ארבל אסטרחן: הנציג השני, אפילו אם יש בכנסת חמישה דרוזים, השני לא חייב להיות חבר כנסת.

רשף חן: כלומר, הסעיף כאן משלים את החוק.

רשף חן: אז אין בעיה.

ארבל אסטרחן: לגבי דרוזים אמרנו בסעיף (ג), שכל חבר כנסת דרוזי רשאי להציע את מועמדותו כחבר בוועדת המינויים לקאדים מד'הב, וכל עשרה מחברי הכנסת רשאים להציע את מועמדותו של דרוזי שאינו חבר הכנסת.

ארבל אסטרחן: אני רואה שלגבי קאדים רגילים, לא קאדים מד'הב, כתוב בחוק הקאדים: "שלושה חברי כנסת, מהם לפחות שניים מוסלמים שייבחרו על-ידי הכנסת בבחירה חשאית".

ארבל אסטרחן: פה אני מבינה שאם אין שני חברי כנסת מוסלמים, אז לא יהיו שלושה חברי כנסת בוועדה, זה בכלל לא נותן אפשרות אחרת.

ארבל אסטרחן: פה בכלל לא יצאו מנקודת הנחה שיכול להיות מצב שאין שניים מוסלמים בכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ההנחה היתה שתמיד יש שני מוסלמים בכנסת.

ארבל אסטרחן: בסעיף 113 יש כל הסייגים.

ארבל אסטרחן: אמרתי שבחוק הכנסת כתוב שאפשר לקבוע בתקנון סייגים למועמדות וסייגים לכהונה בגלל הליכים פליליים.

ארבל אסטרחן: "(א) ועדת הכנסת רשאית לקבוע כי חבר הכנסת אשר היועץ המשפטי לממשלה ביקש את נטילת חסינותו או שמתקיימים נגדו הליכים פליליים כמשמעותם בחוק הכנסת" - שזה אומר לא קנס מינהלי או קנס תעבורה - "לא יהיה מועמד כחבר בוועדת מינוי, כל עוד לא הסתיימו ההליכים המשפטיים בעניינו, וזאת בין אם ניטלה חסינותו של אותו חבר הכנסת ובין אם לאו.

ארבל אסטרחן: (ב) חבר הכנסת שהורשע במהלך כהונתה של אותה כנסת בפסק דין סופי בעבירה פלילית, וקבע בית המשפט שיש עם העבירה קלון, לא יהיה מועמד כחבר בוועדת מינוי במהלך כהונתה של אותה כנסת".

רשף חן: לא יהיה מועמד כחבר.

רשף חן: ואם הוא כבר חבר, הוא צריך להפסיק את כהונתו?

ארבל אסטרחן: אחרי כן יש סעיף של הפסקת חברות.

ארבל אסטרחן: יש משהו שסימנתי בהמשך אבל אני רואה שהוא מתאים גם לפה.

ארבל אסטרחן: בכנסת הקודמת שונה חוק יסוד: הכנסת.

ארבל אסטרחן: חוק יסוד: הכנסת קבע בעבר שתיפסק כהונה של חבר הכנסת אם הוא הורשע בפסק דין סופי בעבירה פלילית ובית המשפט קבע שיש קלון והוא נידון למאסר.

ארבל אסטרחן: בעקבות הסיפור של יצחק מרדכי היתה הצעת חוק של יהודית נאות שביטלה את דרישת המאסר.

ארבל אסטרחן: היום סעיף 42 אומר שרק קלון ופסק דין סופי גורם להפסקת חברותו, לכן לא צריך יותר את הסעיף הזה כי הוא לא חבר כנסת יותר.

ארבל אסטרחן: היום אומרים כך: חבר הכנסת שהורשע בפסק דין סופי בעבירה פלילית וקבע בית המשפט, ביוזמתו או לבקשת היועץ המשפטי לממשלה, שיש עם העבירה קלון תיפסק חברותו בכנסת ביום שפסק הדין נעשה סופי.

ארבל אסטרחן: ואין נפקא מינה אם העבירה נעשתה בזמן שהיה חבר כנסת או לפני כן.

ארבל אסטרחן: אז אם יש לנו חבר כנסת שהורשע במהלך אותה כנסת בפסק דין בעבירה פלילית, וקבע בית המשפט שיש קלון, מופסקת כהונתו בכנסת.

ארבל אסטרחן: לכן הסעיף הזה יורד.

רשף חן: אז על סעיף 113(ב) אפשר לוותר, על (ג) לא.

רשף חן: בסעיף (ג) כתוב "לא יהיה מועמד כחבר".

רשף חן: הרי רוב הסיכויים שההרשעה הזאת לא תקרה בדיוק בשניים וחצי חודשים עד המינוי אלא בזמן שהוא כבר חבר בוועדה.

ארבל אסטרחן: בסעיף 116 מדובר על הפסקת חברות בוועדת מינוי, פה זה הסעיף על המועמדות.

ארבל אסטרחן: אני ממשיכה לקרוא את סעיף 113: "(ד) ועדת הכנסת לא תקבע כאמור בסעיפים קטנים (א) או (ג), אלא לאחר שנתנה לחבר הכנסת שבו מדובר, הזדמנות להשמיע את דברו.

ארבל אסטרחן: (ה) על הדיון בוועדה יחולו הוראות סעיף 101א", שזה הסעיף שמדבר על חסינות - החלפת חברים, מי שיכול להיות מיוצג.

ארבל אסטרחן: "(ו) קבעה ועדת הכנסת כי חבר הכנסת לא יהיה מועמד כאמור, רשאי חבר הכנסת לערער על ההחלטה בפני הכנסת; הכנסת תשמע את המערער ואת חבר ועדת הכנסת המתנגד לערעור - כל אחד בשיעור זמן שלא יעלה על 15 דקות - ותחליט בלי דיון נוסף.

ארבל אסטרחן: (ז) ההצבעה בוועדת הכנסת ובכנסת תהיה גלויה".

ארבל אסטרחן: סעיף 114, מועמדות מי שאינו חבר הכנסת: "(א) הוראות סעיף זה יחולו לגבי מועמד דרוזי שאינו חבר הכנסת.

ארבל אסטרחן: (ב) ועדת הכנסת רשאית לקבוע כי מי שמתקיימים נגדו הליכים פליליים כמשמעותם בחוק הכנסת, לא יהיה נציג הכנסת בוועדת מינוי, כל עוד לא הסתיימו ההליכים המשפטיים בעניינו.

ארבל אסטרחן: (ג) מי שהורשע בפסק דין סופי בעבירה פלילית וקבע בית המשפט שיש עם העבירה קלון, לא יהיה נציג הכנסת בוועדת מינוי".

רשף חן: מה קשור סעיף (ב) למועמדות מי שאינו חבר הכנסת?

רשף חן: הכוונה כאן היא לדרוזי שאינו חבר כנסת?

ארבל אסטרחן: כן.

ארבל אסטרחן: אני זוכרת שהיה מועמד לוועדה למינוי קאדים מד'הב - זה היה עוד בתקופתו של צבי ענבר כיועץ המשפטי לכנסת - וקיבלנו המון מכתבים מאנשים שהוא כך וכך.

ארבל אסטרחן: בסעיף (ג) מדובר על עבירה פלילית שקבע בין המשפט שיש עמה קלון.

ארבל אסטרחן: פה כתבתי הערה שבדרך כלל לגבי אדם מן היישוב לא קובעים אם יש קלון או אין קלון, כי אף אחד לא מבקש את זה.

ארבל אסטרחן: אדם שהורשע לפני עשר שנים, אי אפשר לחזור עכשיו לבית המשפט ולשאול אם יש בעבירה קלון.

רשף חן: אז לא צריך לכתוב "וקבע בית המשפט" אלא "בעבירה שיש עמה קלון", ואז נעסוק לגוף העניין בשאלה אם זאת עבירה שיש עמה קלון או אין עמה קלון.

רשף חן: בחלק מהמקרים יש ספק, אבל אם זה אונס ברור מה התשובה ולא צריך שבית משפט יקבע.

ארבל אסטרחן: בחקיקה כבר לא משתמשים כל כך במונח של קלון אלא אומרים "עבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה לא ראוי שהוא ישמש בתפקיד הזה".

ארבל אסטרחן: אפשר לכתוב "וקבע בית המשפט שיש עם העבירה קלון או שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה לא ראוי כי יכהן כנציג הכנסת, לא יהיה נציג הכנסת בוועדת המינוי".

רשף חן: השאלה מי קובע - קבע בית משפט, או קבעה ועדת הכנסת שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה של הוועדה לא ראוי וכו'.

ארבל אסטרחן: אז נכתוב כך: "קבע בית המשפט שיש עם העבירה קלון או קבעה ועדת הכנסת שמפאת מהותה של העבירה לא ראוי כי יכהן כנציג הכנסת, לא יהיה נציג הכנסת בוועדת מינוי".

ארבל אסטרחן: עכשיו ממשיך מה שקיים היום: "(ד) ועדת הכנסת רשאית לקבוע כי מי שהורשע בפסק דין סופי בעבירה פלילית, לא יהיה נציג הכנסת בוועדת מינוי".

ארבל אסטרחן: כאן זה בלי הקלון.

ארבל אסטרחן: "(ה) ועדת הכנסת לא תקבע ...

ארבל אסטרחן: אלא לאחר שנתנה לאדם שבו מדובר ולכל אחד מחברי הכנסת שהציעו אותו, הזדמנות להשמיע את דברם.

ארבל אסטרחן: (ו) על הדיון בוועדה יחולו הוראות סעיף 101א", שזה הסעיף שמדבר על חסינות.

ארבל אסטרחן: "(ז) קבעה ועדת הכנסת ...

ארבל אסטרחן: רשאי כל אחד מחברי הכנסת שהציעו את המועמד, לערער על ההחלטה בפני הכנסת.

ארבל אסטרחן: .. (ח) ההצבעה בוועדת הכנסת ובכנסת תהיה גלויה".

ארבל אסטרחן: סעיף 115, בחירת המועמדים, זה גם מה שקיים היום.

ארבל אסטרחן: "(א) על מועד בחירת המועמדים לכל אחת מוועדות המינוי, תימסר לחברי הכנסת הודעה של לפחות 48 שעות מראש".

ארבל אסטרחן: בסעיף 74ב(א) הקיים היום, שהעתקתי אותו לסעיף 112, כתוב: "מזכיר הכנסת יודיע לכל חברי הכנסת על מועד הבחירה בכל אחת מוועדות המינוי".

ארבל אסטרחן: ובסעיף 74ה, שנמצא כאן בסעיף 115, כתוב "על מועד בחירת המועמדים לכל אחת מוועדות המינוי, תימסר לחברי הכנסת הודעה של לפחות 48 שעות מראש".

ארבל אסטרחן: אני חושבת שצריך לאחד את זה.

רשף חן: את סעיף 74ה צריך לאחד עם סעיף 74ב.

רשף חן: בעצם סעיף 112 הנוכחי יהיה "מזכיר הכנסת יודיע על מועד הבחירה".

ארבל אסטרחן: יכול להיות שהכוונה פה היא שהוא יודיע הרבה זמן מראש בשביל שלעשרה חברי הכנסת יהיה מספיק זמן להציע מועמד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אלה שתי הודעות שונות.

ארבל אסטרחן: אבל זה לא מנוסח כך.

ארבל אסטרחן: בסעיף 74ב כתוב "יודיע לכל חברי הכנסת על מועד הבחירה" וגם בסעיף 74ה כתוב "תימסר לחברי הכנסת הודעה על מועד הבחירה".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כותרת השוליים של סעיף 74ב היא הצעת מועמדים, וכותרת השוליים של סעיף 74ה היא בחירת המועמדים.

ארבל אסטרחן: אז אפשר להשאיר את זה כך.

ארבל אסטרחן: סעיף 115(ב): "הבחירה תהיה בהצבעה חשאית".

ארבל אסטרחן: זה כתוב גם בחוקים עצמם.

ארבל אסטרחן: סעיף 116, הפסקת חברות בוועדות מינוי.

ארבל אסטרחן: עכשיו מדובר על מי שכבר התחיל לכהן.

ארבל אסטרחן: "ועדת הכנסת רשאית להציע לכנסת להשעות את חברותו של חבר הכנסת בוועדת מינוי, אם היועץ המשפטי לממשלה ביקש את נטילת חסינותו או שמתקיימים נגדו הליכים פליליים ...

ארבל אסטרחן: וזאת בין אם ניטלה חסינותו של אותו חבר הכנסת ובין אם לאו".

ארבל אסטרחן: זאת החלטה של ועדת הכנסת.

ארבל אסטרחן: בסעיף (ב) כתוב: "ועדת הכנסת תציע לכנסת להפסיק את חברותו של חבר הכנסת בוועדת מינוי, אם הורשע, במהלך כהונתה של אותה כנסת, בפסק דין סופי בעבירה פלילית, וקבע בית המשפט שיש עם העבירה קלון" - אם כך הוא כבר לא חבר כנסת, כך שהסעיף הזה מיותר.

ארבל אסטרחן: הוא מיותר לאור סעיף 42א(א) החדש לחוק יסוד: הכנסת, שבו נמחקה הדרישה לעונש מאסר בפועל לצורך הפסקת כהונה.

ארבל אסטרחן: "(ג) ועדת הכנסת רשאית להציע לכנסת להפסיק את חברותו של חבר הכנסת בוועדת מינוי, אם הורשע, במהלך כהונתה של אותה כנסת, בפסק דין סופי בעבירה פלילית" - פה אין קלון.

ארבל אסטרחן: "(ד) על ההליך בוועדת הכנסת יחולו הוראות סעיף 101א.

ארבל אסטרחן: (ה) הכנסת תשמע את נציג ועדת הכנסת ואת חבר הכנסת שבו מדובר ...

ארבל אסטרחן: ותחליט בלא דיון נוסף.

ארבל אסטרחן: (ו) ההצבעה בוועדת הכנסת ובכנסת תהיה גלויה.

ארבל אסטרחן: (ז) השעתה או הפסיקה הכנסת את חברותו של חבר הכנסת בוועדת מינוי, תבחר חבר כנסת אחר במקומו".

ארבל אסטרחן: לא כתוב תוך כמה זמן.

ארבל אסטרחן: "ח) הוראות סעיף זה יחולו על חבר דרוזי בוועדת המינוי שאינו חבר הכנסת" - זה בזמן שהוא מכהן.

ארבל אסטרחן: "(1) ועדת הכנסת רשאית להציע לכנסת להשעות את הנציג אם הוגש נגדו כתב אישום" - צריך לכתוב כאן "את חברותו של הנציג", כך אמרנו בכל מקום.

ארבל אסטרחן: (2) הוראות סעיף 114(ה) ו-(ז)" - שהיו קודם - "יחולו בהתאם".

ארבל אסטרחן: עכשיו אנחנו מגיעים לפרק חמישי, הצעות לסדר היום של חברי הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש לי שאלה מקדימה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל הנושא של הצעות לסדר היום, בעיקר ההצעות הדחופות לסדר היום, הפך להיות פַרסה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מגישים כל יום שני רשימות ארוכות, לפעמים שישה, שבעה, שמונה עד עשרה מציעים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה אומר שאתה שומע עשר פעמים שלוש דקות על עולם ומלואו, בדרך כלל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הולכים לנשיאות כדי שתקבע מה ההצעות הדחופות ומה ההצעות הלא דחופות, לכל דבר כזה מתלוות גם הצעות אחרות, זאת אומרת תופסים טרמפ אנשים שבכלל לא טרחו ולא עשו שום דבר, הם מתלווים בהצעות אחרות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לאחר מכן מגיעה ההצבעה שבה יכולים להיות דברים הזויים לחלוטין, כמו שחלק מההצעות אתה מעביר לוועדה פלונית, חלק לוועדה אלמונית, או חלק למליאה וחלק לוועדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה אם לא הגיע הזמן - ראשית, לבטל את כל המוסד של הצעות דחופות.

ארבל אסטרחן: זאת אחת האופציות של ועדת יצחק לוי, שלא יהיו הצעות דחופות.

ארבל אסטרחן: שתהיה מכסה יותר גדולה של הצעות לסדר היום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לקצר את זמן הדיבור בהצעות לסדר היום, לתת מכסות נדיבות ולגרום לכך שחברי הכנסת יגישו הצעות כל אחד בנושא שהוא מעוניין, שלא ייקחו טרמפ על הצעות דחופות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרי מה קורה היום?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בא העוזר הפרלמנטרי שלך, רואה שהעוזר הפרלמנטרי של פלוני כבר הגיש הצעה דחופה, הוא אומר: זה נושא שיכול להיות טוב, בוא נצטרף.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך לחשוב אולי בכלל לבטל את כל ה"רכבות" של הצעה כוללת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם לא הולכים לדבר כזה מרחיק לכת, יכול להיות שלא צריך לתת הצעה דחופה בנושא מסוים ליותר מאשר חבר כנסת אחד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר כנסת אחד הגיש הצעה דחופה, הוא הראשון, רק לו מאשרים, לכל היתר אין זכות להצטרף.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הדבר הנוסף זה כמובן העניין של הצעה אחרת שהתפתח לנאומים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: "הצעה אחרת" היה פעם משהו אמיתי - היתה הצעה להעביר למליאה, היתה הצעה לוועדה, והיה מישהו שקם והציע להסיר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום מבקשים רשות לדבר על "להסיר מסדר היום" כשאתה בעצם רוצה שזה יהיה במליאה או בוועדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בחוקים קבעו שאתה לא יכול לבקש רשות דיבור לדבר נגד, אלא אם כן אתה באמת נגד, בהצעה לסדר זה לא כך - חבר כנסת יכול לבקש רשות דיבור כדי להסיר מסדר היום, והוא מדבר על מה שהוא רוצה.

ארבל אסטרחן: מה קורה עם חבר כנסת מבקש להתנגד לחוק, והוא לא מדבר נגד?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אפשר להוריד אותו מהדוכן, זה תיקון לתקנון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל הנושא הזה זקוק לדעתי לטלטלה - גם העניין של ה"רכבות" של הצעות לסדר היום, גם המעבר של ההצעות למקומות שונים, גם העניין של ההצעות האחרות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה היה נכון לתקופה שבה הצעה דחופה לסדר היום הוגשה פעם בהרבה זמן, הצעה דחופה היתה הצעה דחופה.

רשף חן: איך נוצר המצב שקיים היום?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא יודע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: איך נוצר העניין של שחרור מחובת הנחה בכמויות כאלה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פעם לא היה דבר כזה, שחרור מחובת הנחה היה עסק רציני, לקחו את העניין ברצינות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בעבר הצעה דחופה היתה הצעה דחופה, שחרור מחובת הנחה היה במקרים נדירים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן התקנון מתאים למה שהיה פעם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: במצב של היום כדאי אולי לחשוב על משהו אחר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי אתם לא רוצים כי זה מספק אין-סוף אפשרויות לדבר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה אם רוצים לקחת את זה יותר ביסודיות, או לעשות רק תיקונים קוסמטיים.

רשף חן: בהגדרה, התפקיד של הוועדה הזאת כרגע הוא תיקונים קוסמטיים.

רשף חן: אפשר בהחלט לשים את זה כאחד הנושאים המהותיים שאנחנו רוצים לדבר עליהם בשלב השני.

ארבל אסטרחן: אולי צריך לדבר על זה עם יושב-ראש ועדת הכנסת.

רשף חן: זה כן חלק מהתפקיד של הוועדה הזאת - להציף את אותם נושאים שיש לקיים עליהם דיון מהותי.

ארבל אסטרחן: הרבה מהסעיפים בפרק הזה הם כמו הסעיפים הקיימים, לפעמים בשינויי ניסוח מכיוון שזה נוסח חדש.

ארבל אסטרחן: "סעיף 117 [מקביל לסעיף 75 הקיים].

ארבל אסטרחן: חבר הכנסת רשאי להציע לכנסת, במסגרת מכסה שתקבע ועדת הכנסת לפי סעיף 123, לכלול נושא בסדר יומה (להלן - הצעה לסדר היום).

ארבל אסטרחן: היום כתוב גם "סדרי הדיון בהצעה יהיו לפי פרק זה", אבל הורדתי את זה כי זה לא אומר כלום.

ארבל אסטרחן: "סעיף 118, הגשת הצעה לסדר היום, שזה סעיף 76 הקיים היום: "הצעה לסדר היום תוגש בכתב" - היום כתוב בכתב או במברק - "ליושב-ראש הכנסת בלשכתו במשכן הכנסת, לא יאוחר משעה 12:00 ביום ב' בשבוע שבו מתקיימת ישיבת הכנסת שנועדה לדון בהצעות לסדר היום של חברי הכנסת; הצעה שהוגשה לאחר מועד זה לא תיכלל ברשימת ההצעות שיובאו לדיון באותו שבוע".

ארבל אסטרחן: אם באותו שבוע הכנסת יושבת רק בימים ג', ד', ה', כי יש איזשהו חג, זה לא יהיה יום ב'.

ארבל אסטרחן: אני מציע לכתוב "לא יאוחר משעה 12:00 ביום הישיבות הראשון שבו מתקיימת ישיבת הכנסת" וכו'.

רשף חן: את המילים "בלשכתו במשכן הכנסת" אפשר למחוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אפשר לכתוב כך, אם כי המקרה השכיח הוא כמובן יום ב'.

ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי הציעה שזה יוגש עד שעה 10:00.

ארבל אסטרחן: אני לא יודעת איך זה הולך בפועל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדובר פה על הצעות לסדר רגילות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעות כאלה נמצאות בארסנל, זאת אומרת שמישהו הגיש אותן לא בהכרח באותו יום, ושמים את זה בסדר היום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל זה פחות אקוטי, המקרה האקוטי יותר הוא ההצעות הדחופות.

רשף חן: אל תשני את זה.

ארבל אסטרחן: אני לא משנה כלום.

ארבל אסטרחן: סעיף 119: "הצעה לסדר היום תלווה בדברי הסבר קצרים".

ארבל אסטרחן: היום כתוב בסעיף 77: "המגיש הצעה לסדר היום יביא עם הגשתה דברי הסבר קצרים על מהות ההצעה".

ארבל אסטרחן: סעיף 120, אישור יושב-ראש הכנסת: "(א) הצעה לסדר היום טעונה אישור יושב רקאש הכנסת, והוא רשאי שלא לאשר אותה אם תוכנה או ניסוחה כוללים אחד מאלה: (1) ביטוי שאינו הולם את כבוד הכנסת".

ארבל אסטרחן: סעיף (1) הוא חדש.

ארבל אסטרחן: היום כתוב בתקנון "נוסח ההצעה המשתמע ממנו עלבון לאדם או חריצת משפט נגד אדם".

ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי הציעה: "ביטוי שאינו הולם את כבוד הכנסת".

ארבל אסטרחן: ציינתי כאן בהערה שלגבי שאילתות נאמר: ויכוח, חריצת משפט, כינוי או ביטוי מעליב או גזעני; פגיעה בכבוד הכנסת או במוסר.

ארבל אסטרחן: הרעיון ברור, השאלה איך לנסח אותו.

רשף חן: המילה "ויכוח" לא מתאימה להצעות לסדר היום.

רשף חן: "חריצת משפט" מתאים גם לנוסח הנוכחי, "כינוי או ביטוי מעליב או גזעני" זה עלבון לאדם, "פגיעה בכבוד הכנסת" - גם מתאים כאן.

רשף חן: "פגיעה במוסר" זה בעייתי מאוד.

רשף חן: נניח שיש לי הצעה לסדר היום על יום המריחואנה הבין-לאומי, יכול להיות חבר כנסת שיגיד שזה פוגע במוסר.

רשף חן: אני חושב שמה שצריך להיות זה הנוסח הנוכחי.

ארבל אסטרחן: לא צריך לכתוב "הצעה שממנה משתמע" כי כבר כתוב "תוכנה או ניסוחה כוללים אחד מאלה".

ארבל אסטרחן: ואז נכתוב: "עלבון לאדם, חריצת משפט או ביטוי שאינו הולם את כבוד הכנסת".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: "חריצת משפט" זה בסדר, ולא "חריצת משפט נגד אדם", כי היום הנוהג הוא שזה מה שאנחנו עושים בניסוח הסופי של ההצעה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם חבר הכנסת קובע משהו כעובדה, אנחנו לא מאשרים את ההצעה כי על-ידי העלאת הנושא צריך לבדוק אם זה אכן כך.

ארבל אסטרחן: סעיף 120(2): "עניין העומד לדיון בכנסת באותו שבוע, או שעמד לדיון, או שהוצע כהצעה לסדר היום תוך ארבעה שבועות שקדמו למועד הגשת ההצעה, אלא אם כן חלו בינתיים שינויים המצדיקים דיון מחדש באותו עניין" הכל זה שיקול דעת של יושב-ראש הכנסת.

ארבל אסטרחן: "(3) עניין התלוי ועומד בבית משפט".

ארבל אסטרחן: זה נושא שהוא מאוד בעייתי והוא כל פעם מתעורר.

ארבל אסטרחן: יש החלטה שבוועדות לא ידונו בדברים כאלה, סוביודיצה.

ארבל אסטרחן: היום הרי צימצמו בחוק את הסוביודיצה.

ארבל אסטרחן: העניין הוא שיש לפעמים נושאים שמעסיקים את הציבור וגם מישהו הגיש עתירה לבג"ץ בנושא, אז הכנסת לא יכולה לדבר על זה?

ארבל אסטרחן: יש כל הזמן עתירות על שימוש בפלסטינים כמגן אנושי, זה תלוי ועומד בבית משפט אז הכנסת לא תדבר על זה?

רשף חן: היא לא יכולה לדבר על המקרה הספציפי, על העיקרון בוודאי שהיא יכולה לדבר.

ארבל אסטרחן: כששואל אותנו יושב-ראש ועדה אם הוא יכול לדון, זאת ההבחנה שאנחנו עושים - לא לדון על המקרה הספציפי אלא על הסוגייה.

ארבל אסטרחן: השאלה אם כשכותבים פה "עניין התלוי ועומד בבית משפט" זה ברור.

רשף חן: הרי זה קיים גם עכשיו, עד עכשיו זה עורר בעיות?

ארבל אסטרחן: זה מעורר בעיות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה פחות בעייתי בהצעות הרגילות, ויותר בהצעות הדחופות.

ארבל אסטרחן: היתה ועדת חקירה פרלמנטרית לאסון גשר המכבייה וזה היה גם בבית המשפט, וכל הזמן היינו צריכים לומר להם מה מותר להגיד ומה אסור להגיד.

ארבל אסטרחן: הם רצו להזמין אנשים מהפרקליטות, ושאלו אם מותר להזמין או אסור להזמין.

ארבל אסטרחן: הנושא של עניינים התלויים ועומדים בבית משפט תמיד חוזרים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האמת היא שהאמירות האחרונות בנושא הזה, גם בכללים, בהחלטות בענייני נוהל, הן מ-1962: "אין לסטות מן הנוהל המקובל בכנסת שלא להעלות עניינים הנמצאים סוביודיצה".

ארבל אסטרחן: זה נושא שצריך לבוא בכללותו לוועדת הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרעיון הוא לא להשפיע על דיון בבית המשפט.

ארבל אסטרחן: הרעיון הוא גם הפרדת רשויות והכבוד בין הרשויות.

רשף חן: בואו נכתוב: "עניין שאינו ציבורי התלוי ועומד בבית משפט", או "עניין התלוי ועומד בבית המשפט, למעט עניין ציבורי".

רשף חן: ותשימי את זה בסגול.

רשף חן: זה מבהיר את ההבחנה.

ארבל אסטרחן: זה מה שהתכוונתי בהערה שלי - האם הסייג יחול גם על עניינים ציבוריים?

רשף חן: אולי כדאי שנכתוב "למעט דיון בעניין ציבורי שלא נועד להשפיע על החלטת בית המשפט".

רשף חן: יכול להיות גם עניין ציבורי כמו הנושא של הקיום בכבוד.

רשף חן: עומדת הכנסת ואומרת לבית המשפט: תקבל החלטה כזאת, לא נוכל לסבול ממך החלטה אחרת.

ארבל אסטרחן: אבל כשחבר הכנסת מגיש את ההצעה והיושב-ראש צריך לאשר לו אותה, זה עדיין נתון לשיקול דעת.

רשף חן: אז נכתוב "למעט עניין ציבורי".

רשף חן: האמת היא שהכנסת מרסנת את עצמה.

ארבל אסטרחן: סעיף 120(ב), שמקביל ל-78(ב) הקיים: "חבר הכנסת שהצעתו לסדר היום לא אושרה, רשאי לערער בפני ועדת הכנסת והחלטתה תהיה סופית".

ארבל אסטרחן: אני לא זוכרת מקרה שעירערו, אבל הסעיף הזה קיים גם היום.

ארבל אסטרחן: סעיף 120(ג): "הצעה שאושרה, ייקבע ניסוחה בידי יושב-ראש הכנסת.

ארבל אסטרחן: זה מופיע היום בכוכבית, וכתוב כך: "יושב-ראש הכנסת רשאי לדרוש מחבר הכנסת לשנות את הניסוח.

ארבל אסטרחן: לשם כך יזמין את חבר הכנסת להסביר לו את דרישתו.

ארבל אסטרחן: במקרה של חילוקי דעות, דעת היושב-ראש קובעת".

ארבל אסטרחן: לכן כתבתי: "ייקבע ניסוחה בידי יושב-ראש הכנסת", אם הוא זה שקובע.

ארבל אסטרחן: אבל פה לא כתוב שהוא צריך להזמין את חבר הכנסת.

רשף חן: אני חושב שצריך לעשות אותו נוהל שעשינו לגבי שאילתות.

רשף חן: אתה מודיע לחבר הכנסת: זה וזה לא בסדר, אתה יכול לתקן או שאני מציע לך איך לתקן.

ארבל אסטרחן: בסדר, נעשה את זה כמו הנוסח החדש שהתקבל לגבי שאילתות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש הבדל בין שאילתות לבין הצעות לסדר היום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתות מוגשות למזכירות הכנסת, ומשנים את הניסוחים לפני שמעלים אותן - שלא תהיה חריצת משפט וכו'.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עד עכשיו אני לא זוכר שמישהו התווכח על זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בהצעות לסדר היום זה הרבה יותר מסובך כי בניגוד לשאילתא, שבה אתה שולח קודם את הנוסח למזכירות, כשאתה עולה על הבמה כדי להציג את ההצעה לסדר היום שלך, אתה אומר בעצם מה שאתה רוצה.

רשף חן: אני לא חושב שאתה יכול לקבוע נוסח של הצעה לסדר היום.

רשף חן: שינויי נוסח קלים זה בסדר, הרי אפשר לדבר עם חבר הכנסת.

ארבל אסטרחן: אולי נראה איך זה כתוב היום בכוכבית: "יושב-ראש הכנסת רשאי לדרוש מחבר הכנסת לשנות את הניסוח.

ארבל אסטרחן: לשם כך יזמין את חבר הכנסת להסביר לו את דרישתו.

ארבל אסטרחן: במקרה של חילוקי דעות, דעת היושב-ראש קובעת".

רשף חן: זה מתקבל על הדעת.

רשף חן: מה הניסוח לגבי שאילתות?

ארבל אסטרחן: "יושב-ראש הכנסת רשאי לשנות את נוסח השאילתא כדי להתאימה להוראות התקנון והתקדימים.

ארבל אסטרחן: שינה יושב-ראש הכנסת את נוסח השאילתא, יודיע על כך לחבר הכנסת.

ארבל אסטרחן: חבר הכנסת רשאי לבקש מהיושב ראש עיון חוזר.

ארבל אסטרחן: החלטת היושב-ראש תהיה סופית".

רשף חן: זה מצוין, מדובר פה על שינויי ניסוח.

רשף חן: נעשה את זה גם לגבי הצעות לסדר.

ארבל אסטרחן: זה יהיה כך: "יושב-ראש הכנסת רשאי לשנות את נוסח ההצעה לסדר היום ...

ארבל אסטרחן: שינה היושב-ראש את נוסח ההצעה, יודיע על כך לחבר הכנסת".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי רק שינוי מהותי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם על שינוי סגנון צריך להודיע לחבר הכנסת?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לפעמים מגישים הצעה ופשוט העברית לא מנוסחת כמו שצריך, אז עורכים את סדר המילים אבל לא משנים את התוכן.

רשף חן: נכתוב פה "שינה היושב-ראש את נוסח ההצעה שינוי מהותי, יודיע על כך לחבר הכנסת".

ארבל אסטרחן: סעיף 120(ד): "הצעה לסדר היום שלא הובאה בפני הכנסת עד לתחילת הפגרה - מבוטלת".

ארבל אסטרחן: זה מופיע היום בכוכבית: "הצעות לסדר היום שנשארו עם תחילת הפגרה יתבטלו, אלא אם כן המציעים יחדשו אותן לאחר הפגרה".

ארבל אסטרחן: זה בעצם להגיש אותן מחדש.

ארבל אסטרחן: סעיף 121 - סעיף 79(א) הקיים - זאת הפרוצדורה המיוחדת של הצעות ביטחוניות.

ארבל אסטרחן: זה קרה מעט פעמים.

ארבל אסטרחן: יש פה כמה הצעות של ועדת יצחק לוי בעניין הזה.

ארבל אסטרחן: "121(א).

ארבל אסטרחן: ראה יושב-ראש הכנסת, לאחר שהתייעץ עם ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, שהעלאת הצעה לסדר היום במליאת הכנסת עלולה לפוגע בביטחון המדינה, ביחסי החוץ שלה" - ועדת יצחק לוי מציעה להוסיף "בעלייה" - "או בפעולות כלכליות בין-לאומיות חסויות, רשאי הוא לקבוע כי הדיון בהצעה יתקיים בוועדה מוועדות הכנסת, ומשקבע כך יודיע על קביעתו בישיבת הנשיאות ולמציע".

ארבל אסטרחן: זה בכלל לא הולך למליאה, ישר לוועדה.

רשף חן: לדעתי לא צריך לכתוב פה "בעלייה".

רשף חן: אם מדובר על עלייה חסויה, כל דבר כזה נופל תחת ביטחון המדינה או יחסי החוץ שלה.

רשף חן: אחרת, אם אני ארצה לדבר על מצב העניים בארץ, יגידו שזה יפגע בעלייה מארגנטינה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראה באיזו שנה הוצעה ההצעה של ועדת יצחק לוי, ב-1985.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה כאשר התחילה העלייה מברית המועצות והיא עוד היתה בעייתית.

רשף חן: זה קשור ליחסי חוץ.

ארבל אסטרחן: מחקתי את התוספת "בעלייה".

ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי מציעה לבטל את חובת ההתייעצות עם ועדת החוץ והביטחון, כי אחר כך יש פה אפשרות שוועדת החוץ והביטחון תגיד שאין לה בעיה שזה יידון במליאה.

ארבל אסטרחן: גם צריך להתייעץ פה עם כל הוועדה, אפילו לא עם יושב-ראש הוועדה.

ארבל אסטרחן: להתייעץ עם וועדה זה אומר לכנס אותה.

רשף חן: יושב-ראש הכנסת צריך לכנס את הוועדה ולהגיד: רבותיי, אני חושב שהנושא הזה פוגע בביטחון המדינה, תצביעו אם זה פוגע או לא פוגע.

רשף חן: זה הגוף, הרי יושב-ראש הכנסת לא מופקד על ביטחון המדינה.

ארבל אסטרחן: נכון, אבל אם מישהו מציע הצעה לסדר היום בנושא "מדיניות הגרעין של ישראל", היושב-ראש יכול להגיד: זה יידון בוועדה ולא במליאה.

ארבל אסטרחן: לשיקולכם אם למחוק את חובת ההתייעצות ועדת החוץ והביטחון או לא.

רשף חן: תשאירו את זה.

רשף חן: זה טוב בשביל לרסן את היושב-ראש שלא ישתמש יותר מדי בטיעון הביטחוני, שיידע שיש פרוצדורה שהוא צריך ללכת להסביר לוועדת החוץ והביטחון למה הוא חושב שהנושא פוגע בביטחון המדינה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האמת היא שהיום יש המסלול של דיון מהיר בוועדה.

ארבל אסטרחן: אבל כאן חבר הכנסת רוצה שזה יהיה במליאה, והיושב-ראש מעביר את זה לוועדה.

רשף חן: מה ההבדל?

רשף חן: הרי הדיונים בוועדה הם פומביים בדיוק באותה מידה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אפילו בוועדת החוץ והביטחון יש דברור של הוועדה.

ארבל אסטרחן: אבל הדיונים בוועדה הם לא בטלוויזיה, הם לא פומביים כמו במליאה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הסעיף הזה נולד בתקופה שבה היו עניינים שלא דיברו עליהם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום מדברים על הכל וגם משדרים את זה בשידור ישיר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן זה פחות רלוונטי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אתה רוצה, תשאיר את זה כמו שזה.

רשף חן: נשאיר את זה בדיוק כמו שזה.

ארבל אסטרחן: אז סעיף 121(א) נשאר כמו שהוא.

ארבל אסטרחן: בסעיפים (ב) ו-(ג) עשיתי שילוב.

ארבל אסטרחן: סעיף (ב): "קבע יושב-ראש הכנסת כאמור בסעיף קטן (א) - לא צריך לחזור על המילים "שהדיון יתקיים בוועדה" שכתובות בסעיף (ב) הקיים היום - תשמע הוועדה את המציע ותחליט אם הנושא ייכלל בסדר יומה או לא;" - זה זהה לנוסח הקיים - "החליטה הוועדה לכלול את ההצעה בסדר יומה, תדון בה בישיבה קרובה" - זה לא בישיבה הקרובה, אלא בישיבה קרובה; היום כתוב "באחת משתי הישיבות הקרובות של הוועדה", ההצעה של ועדת יצחק לוי היא לכתוב "בישיבה קרובה".

רשף חן: כשהצעה לסדר מאושרת במליאה והיא עוברת לוועדה, אחרי כמה זמן צריך לדון בה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נדמה לי שקבעו שאם עוברים שישה חודשים ולא דנים בהצעה, היא נמחקת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בעצם, לפחות חמישים אחוז מההצעות לסדר היום שמועלות במליאה, מועלות כדי להעלות אותן במליאה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השלב הבא והמסקנות, שפעם היו דבר מאוד מקובל - היום זה כמעט לא קיים, אנחנו לא מקבלים מסקנות כדי להכריז עליהן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: העסק מוּצה בעצם זה שהוא הועלה, בוודאי כאשר יש סדרת ההצעות הדחופות לסדר היום, שבה שמונה חברי כנסת כבר דיברו.

ארבל אסטרחן: היום כתוב בתקנון שהוועדה תדון בהצעה באחת שתי הישיבות הקרובות, ופה מוצע "תדון בה בישיבה קרובה".

ארבל אסטרחן: אני ממשיכה לקרוא את סעיף (ב): "החליטה הוועדה שלא לכלול את ההצעה בסדר יומה" - פה יש שינוי של ועדת יצחק לוי; היום כתוב "יהיה דין ההצעה כדין עניין שמסרה הכנסת לדיון בוועדה", ופה כתוב: (1) להסיר את ההצעה מסדר היום, מנימוקים שתפרט בפני יושב-ראש הכנסת; או (2) לקבוע כי אין מניעה מצידה לדון בהצעה במליאת הכנסת".

רשף חן: סעיף (2) הוא לא הגיוני.

רשף חן: "כי אין מניעה מצידה" - הרי יושב-ראש הכנסת יכול להעביר את ההצעה לוועדת הכספים, מה היא יודעת על ביטחון המדינה?

רשף חן: הרי הסיבה לא לקיים דיון במליאה היא כדי שזה לא יפגע בביטחון המדינה.

רשף חן: היושב-ראש החליט שהדיון לא יהיה במליאה מסיבות של ביטחון המדינה, ועדת החוץ והביטחון אישרה את דעתו בעניין הזה - בכך נגמר העניין, הוא לא יכול להחזיר את זה למליאה.

ארבל אסטרחן: שתי ההוראות בסעיפים (1) ו-(2) הן חדשות.

ארבל אסטרחן: היום כתוב רק: קבע יושב-ראש הכנסת שהדיון יתקיים בוועדה, היא תשמע את המציע ותחליט אם לכלול או לא.

ארבל אסטרחן: החליטה לכלול, יהיה דין ההצעה כדין עניין שמסרה הכנסת לדיון בוועדה והדיון יתקיים לפי הוראות פרק שישי, ואחר כך יש הוראה אחרת, שהוועדה תדון בזה באחת משתי הישיבות הקרובות.

ארבל אסטרחן: אני חושבת שמספיק לכתוב "תדון בה בישיבה קרובה".

ארבל אסטרחן: את כל הנושא של "החליטה הוועדה שלא לכלול" אפשר להוריד.

רשף חן: כתוב "יהיה דין ההצעה כדין עניין שמסרה הכנסת לדיון בוועדה זו, ועל הדיון בה יחולו הוראות פרק שישי".

רשף חן: זה מספיק.

רשף חן: פרק שישי הוא הפרק שעוסק בוועדות, אז לא צריך "באחת משתי הישיבות הקרובות" ולא "בישיבה קרובה" ולא כלום.

ארבל אסטרחן: תסתכל מה כתוב אחרי כן, בסעיף (ג): "על הצעה שהוחלט לדון בה, לא יחולו הוראות סעיפים 82-84", שזה הצעה דחופה, "והוועדה תדון באחת משתי הישיבות הקרובות".

ארבל אסטרחן: זה מין סרבול.

רשף חן: אני חושב שלא פירשת נכון מה כתוב פה, אם אני מבין נכון.

רשף חן: "הוועדה תדון בהצעה לפי סעיף קטן (ב)" - היושב-ראש קובע שהוועדה תדון, היא צריכה באחת משתי הישיבות הקרובות שלה לדון בהצעה לסדר היום, ואז היא דנה בהצעה לסדר ומחליטה אחת משתיים: או לכלול את זה על סדר היום או להוריד את זה מסדר היום.

רשף חן: אם היא מחליטה לכלול את זה, דין ההצעה כדין כל הצעה אחרת, היא מחכה את ששת החודשים.

רשף חן: בדיוק בגלל זה כתוב שחלות הוראות פרק שישי.

ארבל אסטרחן: אבל פרק שישי זה הפרק הכללי שמדבר על עבודת הוועדות - איך מכנסים ועדה, הפרוטוקולים של הוועדה.

ארבל אסטרחן: זה לא הפרק של ההצעות לסדר היום.

רשף חן: את מסכימה אתי שהוועדה תדון בהצעה לפי סעיף קטן (ב).

רשף חן: סעיף קטן (ב) אומר: קבע יושב-ראש הכנסת שהדיון בהצעה יתקיים בוועדה.

ארבל אסטרחן: אני חשבתי שיהיה דיון בוועדה, ובזה נגמר העניין.

רשף חן: הדיון בוועדה הוא האם לכלול את ההצעה בסדר היום.

רשף חן: זה דיון בהצעה לסדר, לא הדיון לגוף העניין.

ארבל אסטרחן: לפי הנוסח הקיים היום בסעיף (ב): "תשמע הוועדה את המציע ...

ארבל אסטרחן: אם החליטה לכלול, יהיה דין ההצעה כדין עניין שמסרה הכנסת לדיון בוועדה".

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, יהיה עוד דיון שבו היא תדון בנושא.

רשף חן: בעצם, הוועדה מתפקדת כאן כמליאה.

ארבל אסטרחן: סעיף (ג) הקיים היום אומר: "על הצעה שהוחלט לדון בה בוועדה, לא יחולו הוראות 82-84", זאת אומרת אין פה עניין של הצעה דחופה והיא תדון בכך, אחרי שהיא החליטה לכלול את זה, באחת משתי הישיבות הקרובות.

רשף חן: אני לא מסכים עם הנוסח "תדון אחרי שהחליטה לכלול", אלא "תדון בהצעה לפי סעיף קטן (ב)", זאת הצעה לסדר היום, זה הצעה אם לדון.

רשף חן: מה שצריך להיות כתוב זה כך: "תשמע הוועדה את המציע באחת משתי ישיבותיה הקרובות" - הרי יש זכות לחבר הכנסת זכות להצעה לסדר היום, הוא משתמש במכסה שלו, זאת לא דרך לעכב אותו.

ארבל אסטרחן: "תשמע הוועדה את המציע ותחליט אם הנושא ייכלל בסדר יומה או לא; החליטה הוועדה לכלול" - פה צריך להגיד: "יהיה דין ההצעה כדין עניין - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כדין הצעה שהועברה לוועדה מהמליאה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אף על פי שהיום, עם הטכניקה של דיון מהיר בוועדה, במקום כל הסיבובים האלה אפשר להעביר את זה ישר במליאה.

ארבל אסטרחן: אבל חבר הכנסת רוצה שזה יהיה במליאה, ככה זה מתחיל, ויושב-ראש הכנסת מעביר אותו לוועדה.

ארבל אסטרחן: אז החלטנו שיהיה סעיף (ב), ופסקאות (1) ו-(2) נמחקות.

רשף חן: החליטה לכלול - מזה משתמע שהיא יכולה גם להחליט לא לכלול, היא יכולה להסיר.

רשף חן: את לא צריכה לכתוב שהיא יכולה להחליט לא לכלול.

ארבל אסטרחן: אמרנו "תשמע הוועדה את המציע ותחליט אם הנושא ייכלל בסדר יומה או לא" - אמרתי "או לא" - החליטה הוועדה לכלול את ההצעה בסדר יומה, יהיה דין ההצעה כדין הצעה שמסרה הכנסת לדיון בוועדה".

ארבל אסטרחן: אם הוועדה החליטה לא לכלול, ההצעה הוסרה.

רשף חן: הדבר היחיד שאין כאן זאת אופציה של דיון במליאה, כי היושב-ראש הפעיל את סמכותו, התייעץ עם ועדת החוץ והביטחון וקבע שדיון במליאה מזיק לביטחון המדינה.

רשף חן: אז בוודאי שוועדה אחרת, שאליה העביר היושב-ראש את ההצעה, לא יכולה לקבוע שזה לא מזיק לביטחון המדינה.

ארבל אסטרחן: סעיף 121(ג): "דנה הוועדה בנושא, רשאית היא להניח את מסקנותיה על שולחן הכנסת ...

ארבל אסטרחן: הוועדה רשאית להעביר את מסקנותיה ישירות לשר הנוגע בדבר, והשר יודיע תוך שלושה חודשים לוועדה, באמצעות יושב-ראש הוועדה, על כל פעולה שפעל בעקבות המסקנות".

ארבל אסטרחן: זה לא קיים היום, זאת הצעה של ועדת יצחק לוי.

רשף חן: מה הרעיון פה?

ארבל אסטרחן: אני חושבת שהחידוש פה הוא ההעברה ישירות לשר, כלומר שהמסקנות גם לא יונחו על שולחן הכנסת.

ארבל אסטרחן: לא היה דיון במליאה, וגם המסקנות לא יונחו על שולחן הכנסת.

רשף חן: אם הוועדה חושבת שזה פוגע בביטחון המדינה, היא לא תניח מסקנות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרי גם כשההצעה לסדר היום מועברת לוועדה מהמליאה, יש מסקנות והמסקנות מועברות לשר.

ארבל אסטרחן: אבל פה יש אפשרות שהוועדה רשאית להעביר את המסקנות ישירות לשר, בלי להניח אותן על שולחן הכנסת.

רשף חן: כלומר, הואיל והדיונים בוועדה היו חסויים, אנחנו לא רוצים שהמסקנות יונחו על שולחן הכנסת, הן מועברות ישירות לשר.

רשף חן: האמת היא שאת זה אפשר לעשות בכל הצעה לסדר.

ארבל אסטרחן: בכל הצעה לסדר כתוב שהוועדה תניח מסקנות, אבל היא יכולה להחליט מטעמים מיוחדים שלא לפרסם את המסקנות.

ארבל אסטרחן: כאן מוסיפים את האופציה של המסירה ישירות לשר.

רשף חן: לא לפרסם, זה עדיין מאפשר לוועדה להעביר את המסקנות לשר.

רשף חן: הרי דיון יכול להתברר כדיון ביטחוני או סודי תמיד, גם אם הוא מגיע מהמליאה.

רשף חן: גם אם עצם הכותרת של הנושא הוא לא סוד, הדיון הוא כן סודי ולא רוצים שהוא יתפרסם אלא רק לדבר על כך עם השר הרלוונטי.

רשף חן: בסוף הסעיף שמדבר על מסקנות ועדות אפשר להוסיף: "נוכחה הוועדה כי פרסום מסקנותיה עלול לגרום לפגיעה בביטחון המדינה או באינטרסים חשובים אחרים, היא יכולה להעביר את מסקנותיה ישירות לשר".

רשף חן: זה לא קשור לנושא של תגובת השר, גם היום יש מנגנון שהוא חייב להשיב.

ארבל אסטרחן: כן, גם היום זה קיים שהשר חייב להשיב תוך שלושה חודשים.

ארבל אסטרחן: אז זה יימחק מכאן, ואני ארשום בסעיף של מסקנות ועדות: לאפשר מסירה ישירה לשר מטעמים ביטחוניים.

ארבל אסטרחן: סעיף (ד): "הצעה שנדונה בוועדה על פי סעיף זה, תבוא במניין ההצעות שסיעה רשאית להגישן על פי סעיף 123".

ארבל אסטרחן: זה קיים גם היום.

ארבל אסטרחן: סעיף 122, סדר היום לישיבה שנועדה לדיון בהצעות לסדר היום: "יושב-ראש הכנסת והסגנים יקבעו את סדר היום לישיבה שבה ידונו בהצעות לסדר היום של חברי הכנסת, בהתחשב עם גודל הסיעות שעמן נמנים המציעים".

ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי מציעה למחוק את הסיפה "בהתחשב עם גודל הסיעות שעמן נמנים המציעים".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הבקשה למחיקה היא נכונה, כי היום גודל הסיעות הוא לא משמעותי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: קובעים את סדר היום לפי תורנות שרים, השר המשיב, משתדלים ללכת לקראתו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש הרבה מאוד שיקולים, אבל לא גודל הסיעות שעמן נמנים המציעים.

ארבל אסטרחן: אולי הסעיף הזה בא להבהיר שקביעת סדר היום היא לא לפי סדר הגשת ההצעות.

רשף חן: יקבעו לפי השיקולים המקובלים.

רשף חן: תמחקי את "בהתחשב עם גודל הסיעות שעמן נמנים המציעים", ותעשי את המחיקה בסגול כדי שנאשר אותה.

רשף חן: יקבעו לפי שיקול דעתם, צריך לתת קרדיט לנשיאות, לגוף שמורכב מיושב-ראש הכנסת והסגנים.

רשף חן: אם הקרדיט הזה ינוצל לרעה, יצטרכו לחשוב מה לעשות.

ארבל אסטרחן: סעיף (ב) קובע היום: "היו הצעות בנושא דומה, יידונו לפי סדר הגשתן".

ארבל אסטרחן: היום כתבתי: "הצעות בנושא דומה יידונו לפי סדר הגשתן".

רשף חן: אני חושב שכדאי לכתוב: "יידונו זו אחר זו לפי סדר הגשתן".

ארבל אסטרחן: סעיף 123 - סעיף 81 הקיים - זה עניין המכסה, קביעת מספר הצעות לסיעות.

ארבל אסטרחן: "ועדת הכנסת תקבע את מספר ההצעות לסדר היום והצעות החוק הפרטיות שכל סיעה רשאית להציע" - היום כתוב "להגיש", פה מוצע לכתוב "להציע" כי אין היום מכסה על הגשה - "במשך מושב פלוני בהתאם לגודלן של הסיעות, ואולם היא תיתן מספר גדול יותר, בשיעור שייראה לה, לסיעות שאינן מיוצגות בממשלה".

ארבל אסטרחן: יש לנו פה שתי בעיות - אחת, אנחנו חוזרים לנושא שעלה אתמול בוועדת הכנסת.

ארבל אסטרחן: לא מוגדר בתקנון מה זה מושב, למרות שזה מונח שמופיע כמה פעמים.

רשף חן: יש לנו סעיף הגדרות בתקנון?

ארבל אסטרחן: בתקנון החדש, בהתחלה, יש סעיף הגדרות.

ארבל אסטרחן: לא הנחתי עדיין את ההצעה שאושרה אתמול, כי לא ידעתי בדיוק איך להגדיר מושב.

ארבל אסטרחן: מושב זה שני כנסים - כנס חורף וכנס קיץ.

ארבל אסטרחן: אם הבחירות לכנסת היו באמצע השנה והכנסת התכנסה במאי, אז כנס הקיץ הוא מושב ראשון, והכנס שמתחיל בחורף הוא כבר מושב שני.

ארבל אסטרחן: מושב תמיד מתחיל בכנס החורף.

ארבל אסטרחן: איך מגדירים "מושב"?

ארבל אסטרחן: החוק מדבר על כנסים.

ארבל אסטרחן: הוא אומר: יהיו שני כנסים, כנס אחד יתחיל אחרי סוכות, הכנס השני יתחיל אחרי יום העצמאות, ומשכם ביחד יהיה שמונה חודשים.

רשף חן: מושב זאת תקופה שתחילתה בראשית כנס החורף, סיומה בסוף הפגרה שלאחר כנס הקיץ.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למעשה מושב זה מאחרי סוכות עד אחרי סוכות בשנה שאחריה.

ארבל אסטרחן: אולי אפשר לומר: בראשית כנס החורף בשנה שלאחר מכן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה מושב, אלא אם כן אין כנס חורף או אין כנס קיץ.

רשף חן: אם אין כנס חורף ואין כנס קיץ, ברור שהמושב נחתך.

ארבל אסטרחן: בהגדרה צריך להגיד את כל האפשרויות.

רשף חן: אז נכתוב "או כל חלק מתקופה זו".

רשף חן: זה פותר את הבעיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: או שאתה עוזב את ה"מושב" וכותב: "בכנס חורף ובכנס קיץ".

ארבל אסטרחן: כדאי להגדיר "מושב" כי זה מופיע כמה פעמים בתקנון.

רשף חן: אז תכתבי "מתחילת כנס החורף עד סוף הפגרה של כנס הקיץ".

רשף חן: אם זה נחתך מכאן או מכאן, זה נחתך.

רשף חן: זה כמו שנה קלנדרית של חברה.

רשף חן: אם החברה התחילה לעבוד ב-1 במאי, ברור שהשנה הראשונה שלה מסתיימת ב-31 בדצמבר.

ארבל אסטרחן: כדאי להוסיף הגדרה של "מושב", אבל לא נפתור את זה עכשיו.

ארבל אסטרחן: היום כתוב שמספר ההצעות הגדול יותר במכסה יהיה לסיעות שאינן מיוצגות בממשלה, וכך באמת קורה.

ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי הציעה לכתוב "סיעות שאינן תומכות בממשלה".

ארבל אסטרחן: הן אמרו שגם סיעות שאינן מיוצגות בממשלה, שאין להן שר בפועל, יכולות להיות סיעות שתומכות בממשלה.

רשף חן: אפשר לכתוב "סיעת שאינן צד להסכם קואליציוני".

רשף חן: כי יכול להיות מצב שיש הסכם קואליציוני שאומר: לכם אין שר, לכם יהיה יושב-ראש ועדת הכספים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כמו שהיה עם אגודת ישראל בזמנו.

ארבל אסטרחן: לא היתה בתקנון הגדרה של קואליציה ואופוזיציה.

ארבל אסטרחן: כשעשינו את חוק ראש האופוזיציה, הגדרנו את סיעות האופוזיציה כ"סיעות בכנסת שאינן צדדים להסכמים המחייבים תמיכה בממשלה".

ארבל אסטרחן: זה יכול להתאים גם כאן.

ארבל אסטרחן: עכשיו השאלה אם להשאיר את הנוסח הקיים "לסיעות שאינן מיוצגות בממשלה" או - -

רשף חן: אפשר לכתוב "לסיעות האופוזיציה".

רשף חן: אם יש הגדרה לאופוזיציה, אפשר לכתוב כך.

ארבל אסטרחן: אכתוב "לסיעות האופוזיציה כהגדרתן בחוק הכנסת".

ארבל אסטרחן: זה בסדר.

ארבל אסטרחן: פה מדובר על מכסה, אבל המכסה היא גם להצעות חוק פרטיות וגם להצעות לסדר היום.

ארבל אסטרחן: אבל יש כוכבית אחת שאומרת שאם הממשלה תומכת וחבר הכנסת מנמק מהמקום, זה לא יֵרד לו מהמכסה.

ארבל אסטרחן: זה רק לגבי הצעות חוק, אז חשבתי שזה מתאים לפרק של הצעות חוק פרטיות.

רשף חן: אבל מדובר פה על המכסה, אז את צריכה לציין את זה.

ארבל אסטרחן: בכוכבית הראשונה יש שני דברים - אחד, שאם הממשלה מסכימה זה לא יורד לו מהמכסה.

ארבל אסטרחן: הדבר השני, שגם קשור רק להצעות חוק, שאם זה חתום על-ידי חברי כנסת מכמה סיעות זה יהיה מהחשבון של הסיעה שעליה החליטו, או על חשבון הסיעה של מי שנימק.

ארבל אסטרחן: אם כמה חברי כנסת חתומים על הצעת חוק, מהמכסה של מי זה יֵרד?

רשף חן: צריך להעלות מהכוכבית את האמירה שהצעת חוק שקיבלה תמיכת ממשלה לא תרד מהמכסה.

ארבל אסטרחן: זה כתוב גם כך בכוכבית, בפרק של הצעות חוק לדיון מוקדם: "הגיש חבר הכנסת הצעת חוק לדיון מוקדם והודיעה הממשלה על הסכמתה להעביר את הצעת החוק לוועדה או שאין בדעת הממשלה לנקוט עמדה כלפי הצעת חוק זו, וההצעה הוצגה על-ידי המציע ממושבו במסגרת זמן שלא יעלה על דקה אחת, לא תבוא במניין ההצעות כאמור בסעיף.

ארבל אסטרחן: עלה זמן ההנמקה על דקה, תבוא ההצעה במניין".

ארבל אסטרחן: את הסיפה הזאת אפשר להוריד.

ארבל אסטרחן: אז את הכוכבית הזאת בלי המשפט האחרון נכניס כאן.

ארבל אסטרחן: הכוכבית השנייה לאותו עניין אומרת שאם זאת הצעת חוק שחתומה על-ידי כמה חברי כנסת, המכסה תהיה על חשבון הסיעה שעליה החליטו המציעים.

ארבל אסטרחן: זה גם מתאים כאן ולא בפרק של הצעות חוק?

רשף חן: כן, כי כאן אנחנו עוסקים במכסות.

רשף חן: ובכן, המכסה תהיה על חשבון הסיעה שעליה יודיעו המציעים, ואם לא הודיעו - על חשבון הראשון שביניהם.

ארבל אסטרחן: הראשון שביניהם?

ארבל אסטרחן: לא מי שנימק?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא הראשון, שהוא בעצם היוזם וכל היתר מתלווים אליו.

רשף חן: הסיעה היא זאת שמבקשת להעלות את הצעת החוק, הסיעה פונה למזכירות.

רשף חן: הפנייה היא ממנהלי הסיעות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בדרך כלל חבר הכנסת דואג לקבל את האישור מהסיעה, הצעת החוק מגיעה למזכיר הכנסת, הוא מעביר את זה ללשכה המשפטית ואז זה מתחיל להתגלגל.

ארבל אסטרחן: אבל מי מבקש להעלות את זה לדיון?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הסיעות מבקשות להעלות לדיון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שאם המציעים לא הודיעו על חשבון של איזו סיעה תהיה המכסה, זה צריך להיות על המכסה של המציע הראשון.

רשף חן: זה לא בהכרח המציע הראשון.

רשף חן: יכול להיות מצב שחבר כנסת הוא הראשון שחתם, אבל הוא כרגע לא מעוניין לקדם את החוק הזה.

רשף חן: הוא יגיד לחבר כנסת אחר שחתם: אתה מעוניין לקדם את זה, קח את זה על חשבונך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בדרך כלל - נכון שלא תמיד - חבר הכנסת שחתום הראשון הוא מי שיזם את החוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואז הוא הולך לעוד חברי כנסת ושואל אם הם רוצים להצטרף.

רשף חן: בעצם צריך לומר: "על חשבון הסיעה שביקשה להעלות את זה לדיון", אותה סיעה שפונה למזכירות ואומרת שהיא מבקשת להניח את זה על סדר היום.

רשף חן: הרי יש שני שלבים.

ארבל אסטרחן: לא כתוב היום מי מבקש להעלות את זה לדיון.

ארבל אסטרחן: מהמכסה של מי אתה רוצה שזה יהיה?

ארבל אסטרחן: היום כתוב שהצעת החוק היא על חשבון המכסה שעליה החליטו המציעים.

רשף חן: נשאיר את זה כך.

ארבל אסטרחן: אז נעלה גם את הכוכבית הזאת לסעיף.

ארבל אסטרחן: עכשיו סעיף (ב), שהוא חדש, לפי הצעת ועדת יצחק לוי: "סיעה לא תהיה רשאית להעביר ממכסת הצעותיה, לסיעה אחרת".

ארבל אסטרחן: היום יכולים להעביר מכסה לסיעה אחרת?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כן, היום הסיעה יכולה להעביר מהמכסה שלה לסיעה אחרת.

רשף חן: לפי התקנון זה אפשרי רק אם חברים מהסיעה הזאת חתומים על הצעת החוק.

רשף חן: אם חברים מהסיעה לא חתומים על ההצעה, אי אפשר להעביר מהמכסה לסיעה אחרת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: להעלות את הצעת החוק יכול כל חבר כנסת שחתום על ההצעה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום כתוב כך: "חבר הכנסת שהציע הצעת חוק ינמק אותה בעצמו, ורשאי הוא להעביר את זכות ההנמקה לחבר אחר".

רשף חן: אבל המכסה היא של הסיעה, לא של חבר הכנסת.

רשף חן: הסיעה היא זאת שאומרת למזכירות: 'יש לי 70 הצעות חוק שהנחתי, את זאת אני רוצה שתעלו השבוע'.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המכסה היא של הסיעה, והאישור הוא של הסיעה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש מלחמות בין חברי הכנסת לבין הסיעות, ולכן יש תיקון בתקנון בעניין של ניצול מכסות לקראת סוף כנסת.

רשף חן: אני לא רואה סיבה למה סיעה לא תהיה רשאית להעביר ממכסת הצעותיה לסיעה אחרת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נכון, מה גם שזה קיים בפועל.

ארבל אסטרחן: אבל תראה את סעיף (א)(1) הקיים, האומר שהסיעה תקבע את המועד בו יוכל כל אחד מחבריה להעלות את הצעותיו, ובלבד שתאפשר לכל אחד מחבריה להעלות את ההצעות שהוא זכאי להעלותן באותו מושב.

ארבל אסטרחן: הסיעה קובעת, אבל עדיין יש לה סייגים.

ארבל אסטרחן: הרי איך עשו את החישוב של המכסה?

ארבל אסטרחן: אמרו שכל חבר כנסת יכול להעלות שש הצעות, אז הסיעה צריכה לתת לו להעלות שש הצעות.

רשף חן: זה אומר שהמכסה היא בהחלט לא של הסיעה.

רשף חן: לסיעה יש שליטה על הזמנים אבל לא על הכמות.

ארבל אסטרחן: בסיעת הקואליציה הגדולה, מי שעושה בעיות, אומרים לו: עכשיו חודשיים אתה לא מעלה הצעות חוק והצעות לסדר היום.

ארבל אסטרחן: היא יכולה לעשות זאת, ובלבד שתאפשר לכל אחד מחבריה במהלך כל מושב להעלות את ההצעות שהוא זכאי להעלותן באותו מושב.

רשף חן: את סעיף (ב), האומר שהסיעה לא רשאית להעביר ממכסת הצעותיה לסיעה אחרת - תורידי.

ארבל אסטרחן: אני אוריד את סעיף (ב), למרות שאני לא יודעת אם היום הסיעות יכולות להעביר מכסה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום אפשר לעשות את זה.

ארבל אסטרחן: אני עוברת לסעיף קטן (ג), שיהיה (ב) - זה מקביל לסעיף (א1) הקיים - "הסיעה תקבע, במסגרת מכסתה למושב ובמסגרת מכסתה השבועית" - שגם לזה אין לנו הגדרה - "את המועד בו יוכל כל אחד מחבריה להעלות את הצעותיו לסדר היום ואת הצעות החוק הפרטיות שלו, ובלבד שתאפשר לכל אחד מחבריה, במהלך כל מושב, להעלות את ההצעות שהוא זכאי להעלותן באותו מושב".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המכסה השבועית היא נגזרת של המכסה השנתית.

ארבל אסטרחן: זה זהה למה שקיים היום.

ארבל אסטרחן: יש כוכבית שקיימת היום: "ועדת הכנסת המליצה בפני ראשי הסיעות לאפשר לחברי סיעותיהם להעלות את הצעותיהם במסגרת מכסתם, בדרך של פיזור סביר במהלך המושב".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר, אי אפשר להגיד לחבר כנסת להעלות את כל שש ההצעות שלו בשבוע אחד.

רשף חן: אני מציע שהסיפה של סעיף (ג) תהיה כך: "ובלבד שתאפשר לכל אחד מחבריה, במהלך כל מושב, להעלות את ההצעות שהוא זכאי להעלותן באותו מושב באופן שווה".

רשף חן: לדעתי זה מספיק.

ארבל אסטרחן: בין מי אתה משווה?

רשף חן: בין כל אחד מחבריה.

ארבל אסטרחן: אני חשבתי שאתה רוצה להגיד מה שכתוב בכוכבית - בדרך של פיזור סביר במהלך המושב.

רשף חן: באופן שווה, זה שווה מבחינת זמנים, שווה מבחינת מועדים.

רשף חן: לעשות שוויון בין כל החברים.

רשף חן: הסיעה יכולה להגיד כמדיניות: כולם יגישו את כל ההצעות שלהם בשבוע האחרון.

רשף חן: זה בסדר, כי זה שווה.

ארבל אסטרחן: אבל אפשר להבין את "באופן שווה" גם כך: לך יש חמש הצעות ולך יש חמש הצעות, רק אתה יכול לפזר אותן במהלך המושב ואתה חייב להגיד אותן בשבוע אחד.

רשף חן: זה כבר לא שווה.

רשף חן: זה שווה מבחינת כמויות, אבל לא שווה מבחינת זמנים.

ארבל אסטרחן: אתה לא רוצה להוסיף את מה שכתוב בכוכבית: "בדרך של פיזור סביר במהלך המושב"?

רשף חן: אפשר לכתוב גם את זה.

רשף חן: אני חשבתי ש"באופן שווה" זה קצר ואלגנטי, אבל אפשר בהחלט לכתוב: "בדרך של פיזור סביר במהלך המושב".

רשף חן: אם כי אני חושב ש"באופן שווה" זה שווה גם לעניין הכמות וגם לעניין הזמנים.

ארבל אסטרחן: אם כתוב "הסיעה תאפשר לכל אחד מחבריה להעלות את ההצעות שהוא זכאי", ברור שמבחינת הכמות כולם שווים.

ארבל אסטרחן: עד היום זאת המלצת ועדת הכנסת.

ארבל אסטרחן: לעשות את זה בשחור?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום זאת המלצת ועדת הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה לא יכול לחרוג מגדר המלצה, אתה מכתיב לסיעות מה לעשות?

רשף חן: כן, כפי שאתה מכתיב להן לתת לכל חבר את המכסה שלו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: להכתיב לתת לכל חבר את המכסה זה כדי למנוע קיפוח, אבל אתה מכתיב להן פיזור על פני כל המושב?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי יש לסיעה מדיניות?

רשף חן: פיזור סביר במהלך המושב, זאת הוראה סבירה.

ארבל אסטרחן: כאן אתה אומר לסיעה שאם היא נוקטת מול חבר כנסת בסנקציה שבמשך תקופה מסוימת הוא לא יכול להעלות הצעות, זה לא בסדר מבחינתה.

רשף חן: זה אומר שהסנקציה הזאת היא חסרת משמעות, כי הוא יקבל את המכסה שלו אחר כך.

ארבל אסטרחן: אם יגידו לך שמתוך מושב של חצי שנה, חודשיים אתה לא יכול להעלות הצעת חוק - זאת סנקציה.

רשף חן: קיבלתי.

רשף חן: לא נכניס את הכוכבית.

ארבל אסטרחן: אז לא נכניס את הכוכבית לסעיף וגם לא נכתוב "באופן שווה".

ארבל אסטרחן: נשאיר את סעיף (ג) כמו סעיף (א1) היום.

ארבל אסטרחן: האמת היא שאפשר להשאיר את זה גם ככוכבית, כהמלצת ועדת הכנסת, אמרנו שמעט כוכביות נשאיר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה נולד מכך שרצו למנוע קיפוח של חבר כנסת על-ידי הסיעה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שלא יגידו לו: יש לך מכסה של שש הצעות, תגיש את כולן בשבוע האחרון.

רשף חן: לדעתי אין משמעות להמלצה - או שזה מחייב או שזה לא מחייב.

רשף חן: אם ועדת הכנסת המליצה, זאת אומרת שהיא החליטה שהיא לא יכולה לחייב.

ארבל אסטרחן: אז אנחנו מתעלמים מהכוכבית ומשאירים את הסעיף.

ארבל אסטרחן: סעיף (ד): "הצעה שנדונה כהצעה דחופה לא תבוא במניין לעניין סעיף זה".

ארבל אסטרחן: אנחנו עוברים לסעיף 124, הצעה דחופה: "(א) חבר הכנסת המגיש הצעה לסדר היום רשאי לבקש שהצעתו תעמוד לדיון דחוף בכנסת (להלן - הצעה דחופה); הצעה דחופה תוגש ליושב-ראש הכנסת בלשכתו, בכתב".

ארבל אסטרחן: לגבי הצעה רגילה מחקנו את המילה "בלשכתו", מספיק "בכתב".

ארבל אסטרחן: בכוכבית לסעיף הזה כתוב היום: "הצעות דחופות שהוגשו עד יום ב' בשעה 10:30 יידונו בישיבת יושב-ראש הכנסת והסגנים באותו יום.

ארבל אסטרחן: הצעות שהוגשו אחרי המועד הנ"ל, יידונו ביום המחרת".

ארבל אסטרחן: אבל ביום המחרת אין ישיבת נשיאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז עושים עוד ישיבת נשיאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: או - מה שיותר שכיח - עושים משאל בכתב בין חברי הנשיאות.

ארבל אסטרחן: אני ממשיכה לקרוא את הכוכבית: "הצעות דחופות שהוגשו עד יום ג' ב-12:00, יידונו בישיבת יושב-ראש הכנסת והסגנים באותו יום.

ארבל אסטרחן: הצעות שהוגשו לאחר מכן וכן הצעות שהוגשו ביום ד', ישקול ויחליט היושב-ראש אם לזמן ישיבת היושב-ראש והסגנים לשם דיון בהן".

רשף חן: את כל זה את צריכה להוסיף, כי הרעיון הוא שאלה הצעות באמת דחופות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתן לך דוגמא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא אתפלא אם עכשיו מתנהל סבב בין סגני יושב-ראש הכנסת לאשר הצעה דחופה על האירוע שהיה ברצועת עזה.

ארבל אסטרחן: כלומר, אם ההצעה הדחופה מוגשת עד יום שני ב-10:30, זה יידון באותו יום.

ארבל אסטרחן: אם זה מוגש עד יום שלישי ב-12:00, זה יידון ביום שלישי.

ארבל אסטרחן: אם זה מוגש אחרי כן, היושב-ראש יחליט אם לכנס את הנשיאות, אחרת זה עובר לשבוע הבא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה די נדיר שעושים ישיבה של יושב-ראש הכנסת והסגנים ביום שלישי, אבל משתמשים בטכניקה של משאל בכתב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה אם להשאיר את זה כך, כי משאל בכתב לא קיים בכלל בתקנון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי כדאי להכניס את זה כאן.

ארבל אסטרחן: לא הייתי מכניסה את זה, כי בעצם צריך לכנס ישיבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הפרקטיקה היא שיש משאל.

רשף חן: תשאירי את זה כמו שזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש פה דבר אחר שכדאי אולי לציין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעה דחופה לסדר היום, כללי הצעה רגילה לסדר היום חלים עליה.

ארבל אסטרחן: בוודאי, האיסור להעלות הצעה שיש בה עלבון לאדם וכו'.

רשף חן: זאת בעצם הצעה רגילה שאתה מבקש שידונו בה באותו שבוע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך שתהיה פה אמירה ברורה, כי בעבר כשהיו דיונים אמרו:

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לגבי הצעות רגילות, בהצעות דחופות זה דבר אחר, הנשיאות מאשרת את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא נכון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכאורה יכולים לפסול הצעה דחופה לסדר היום על אותם הדברים שפוסלים הצעה רגילה.

רשף חן: זה ברור לגמרי.

רשף חן: כתוב כאן בסעיף 124: "חבר הכנסת המגיש הצעה לסדר רשאי לבקש שהצעתו תעמוד לדיון דחוף בכנסת".

רשף חן: ההצעה היא לא חיה אחרת.

רשף חן: זאת הצעה רגילה שמבקשים לדון בה בדחיפות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה שאתה אומר, לי הוא ברור לחלוטין, לצבי ענבר זה גם היה ברור לחלוטין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כאשר היו דיונים ונשאלה דעתנו, אמרנו את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מודיע לך שהיו ויכוחים סביב זה.

ארבל אסטרחן: אני תוהה אם אפשר לנסח את זה אחרת, כי כתוב "חבר הכנסת המגיש הצעה לסדר היום" וכו'.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תבררי אם צריך לנסח את זה ברור, כי היו ויכוחים בעניין הזה.

ארבל אסטרחן: עכשיו אנחנו בסעיף (ב), שזה סעיף 83(א) הקיים, עם הכוכבית.

ארבל אסטרחן: "דחיפותה של הצעה טעונה אישור נשיאות הכנסת;" - בסעיף ההגדרות החדש מוגדר שנשיאות זה יושב-ראש הכנסת והסגנים - "לא אושרה הצעה כדחופה, ולאחר תקופה שאינה עולה על שמונה ימים מיום ההחלטה אושרה דחיפותה של הצעה זהה או דומה בעיקרה" וכאן אנחנו מכניסים את מה שכתוב בכוכבית - "תאושר גם דחיפותה של ההצעה הקודמת, והיא תהיה במקום הראשון".

רשף חן: אם לא אושרה ההצעה כדחופה, רואים את זה כהצעה רגילה שהגיש חבר הכנסת?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, אתה יכול להפוך אותה להצעה רגילה אם יש לך מכסה.

רשף חן: בסעיף (ב) צריך להתייחס לדבר אחר לגמרי, לשאלה מה קורה אם לא אושרה ההצעה כדחופה.

רשף חן: כל מה שכתוב לגבי שמונה ימים וכו' צריך להכניס לסעיף (ג), זה דבר אזוטרי יחסית.

רשף חן: אני מציע לכתוב: "לא אושרה הצעה כדחופה, לא תועלה ההצעה לדיון במליאה זולת אם ביקש זאת חבר הכנסת במפורש".

ארבל אסטרחן: לא, הוא צריך להגיש הצעה אחרת.

ארבל אסטרחן: אם לא אישרו לו את דחיפותה של ההצעה, שיגיש אותה מחדש כהצעה רגילה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האופציה להגיש כהצעה רגילה קיימת תמיד.

רשף חן: הנוסח כרגע הוא כפי שהוא.

רשף חן: יכול להיות שמה שצריך לעשות זה לנסח בתקנון את מה שכולנו מרגישים - שזאת חיה אחרת.

רשף חן: זאת לא הצעה רגילה שמבקשים לדון בה בדחיפות, אלא חבר הכנסת רשאי להגיש הצעה דחופה לסדר היום.

רשף חן: ואז באמת נכתוב את מה שנאמר, שיחולו עליה כל הכללים החלים על הצעה רגילה: "בכפוף לאמור בסעיף זה, יחול על הצעה דחופה כל הנאמר ביחס להצעה רגילה" ואז להמשיך הלאה.

רשף חן: זה יותר מתאים למצב הקיים, זאת תהיה הצגה יותר נכונה של הדברים, יותר מתאימה למציאות.

רשף חן: אתה מסכים עם זה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כן.

רשף חן: נכתוב: "חבר הכנסת רשאי להגיש הצעה דחופה לסדר היום".

רשף חן: לדעתי, "ההצעה תוגש ליושב-ראש הכנסת בלשכתו, בכתב" - זה מיותר, כי זה חל על הצעה רגילה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שלא ניכנס פה לפלונטר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש שני סטים נפרדים של הצעות לסדר היום - רגילות ודחופות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אלה שתי רשימות נפרדות.

רשף חן: נכון, לכן אנחנו מתקנים את התקנון.

רשף חן: כרגע התקנון אומר כאילו זאת רשימה אחת, וחבר הכנסת מסמן:

רשף חן: את זאת אני רוצה להגיש דחוף.

רשף חן: ארבל, תכיני את זה על פי העיקרון שנתייחס להצעות דחופות כאל משהו נפרד.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, חבר הכנסת רשאי להגיש הצעה דחופה לסדר היום, ויחולו עליה הוראות רלוונטיות ספציפיות.

רשף חן: בכפוף לאמור בסעיף זה, יחול עליה כל האמור לגבי הצעה רגילה.

רשף חן: נמשיך בישיבה הבאה.