ועדת המשנה לתיקון התקנון, כנסת 16, פרוטוקול מספר 8, 2004-02-17 15:00

רשף חן: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

רשף חן: נתחיל בסעיף 77 החדש.

רשף חן: קורא את סעיף 77 (א) (1).

רשף חן: כרגע הנושא של מסירת ההודעה לא קיים.

רשף חן: הוספנו את זה, זה תיאור עובדתי של המצב הקיים.

רשף חן: קורא את סעיף 77 (א) (2).

רשף חן: מאיפה בא העניין של שלוש דקות?

ארבל אסטרחן: זה תוספת של יצחק לוי.

רשף חן: כלומר אומרים לו 'אתה לא יכול לתת לכל אחד חמש דקות, ולדפוק את אלה שבסוף.

רשף חן: יש לך זמן כולל, תחלק אותו במספר האנשים שנרשמו'.

רשף חן: נראה הגיוני.

רשף חן: בהתחשב בזה שאנו עושים פה שינוי- -

ארבל אסטרחן: אני יכולה להוסיף את זה כמחוק.

רשף חן: תוסיפי את זה כמחוק בירוק.

ארבל אסטרחן: למתוח קו – זה נראה לי קצת ארכאי.

רשף חן: בסדר.

רשף חן: כשנעבור על זה בוועדת המשנה, תסבירי מה זה כל דבר.

רשף חן: קורא סעיף 77 (א) (3).

רשף חן: זה מועתק, ואין סיבה לשנות את זה.

רשף חן: נקרא את מה שכתוב באדום.

רשף חן: נמחוק את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מבקש לחזור רגע ל-76 (ב).

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פרקטית, הדבר הזה לא יכול להיות.

רשף חן: קפצנו על זה אז, בואו נחזור לזה.

רשף חן: כרגע זה מושווה ל-48.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: סעיף 76 (א) (1) לא ממומש כבר כמה שנים טובות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: במקום לעשות דיון סיעתי במובן הקלאסי של המלה, קרי שעה או שעתיים- -

רשף חן: בישיבה הקודמת התחלנו את השיחה הזאת, החלטנו לעשות דיון מהותי.

רשף חן: לא נעשה את זה, אני לא לוקח את הסמכות לעשות את זה לבד, אנו צובעים אותו בסגול ולא בירוק, כי סגול אצלנו זה חשוב, וירוק זה טכני, אבל בכל זאת לא לבד.

ארבל אסטרחן: הסעיף בעמוד 40; הכנסת צריכה להצביע על זה השבוע או בשבוע הבא.

ארבל אסטרחן: כאן הכנסתי הערות שתיקנו.

ארבל אסטרחן: פה ייכנס התיקון כפי שתאשר אותו הכנסת.

רשף חן: נקרא סעיף 79.

רשף חן: מאיפה בא העניין של סגן שר?

ארבל אסטרחן: יש כוכבית של אותו סעיף.

רשף חן: "חבר ממשלה שמדבר בשמה" זה בעצם כל חבר ממשלה.

רשף חן: "סגן שר הנוגע בדבר" – סגן שר לא יכול לדבר בכל דבר, אלא רק בענייני משרדו.

רשף חן: זה בעצם תיאור של המצב הקיים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: סגן שר יכול לדבר רק בנושאים שמסר לו השר.

רשף חן: אני לא בטוח לגבי "סגן שר הנוגע בדבר".

רשף חן: הכוונה היא שזה בתחום המסור לטיפולו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני הייתי אומר את זה ברחל בתך הקטנה, הייתי מחלק את 79 לשני סעיפים.

ארבל אסטרחן: בסדר, נחלק את זה.

רשף חן: זה בשחור, לא בירוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ה-10 דקות – איזו מגבלה זאת?

ארבל אסטרחן: אומרים שרוצים לקצוב את משך הנאום כדי למנוע פיליבאסטר של שר או סגן שר, לא מתוכנן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ה-10 דקות זה רק להצעות חוק?

ארבל אסטרחן: זה הכל.

רשף חן: למה "לרבות דיון בהצעות חוק"?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היה ויכוח על זה.

רשף חן: עדיין יש על זה ויכוח?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שלא צריך להיות ויכוח, כי סעיף 50 הוא חד-משמעי.

ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי הוסיפה את זה ברמה של הבהרה.

רשף חן: אם כך, תשאירי את זה שחור, ואת "למשך זמן שלא יעלה על 10 דקות" - רק את זה תשאירי ירוק.

רשף חן: אחרי זה את עושה ";", וזה בשחור.

רשף חן: סעיף 52 – נקרא אותו.

רשף חן: הכל זהה.

רשף חן: היתה לנו כוכבית ראשונה.

רשף חן: השאלה היא אם אנו לא רוצים להעלות את זה איכשהו.

רשף חן: הכוכבית הראשונה – "... יכריז היושב-ראש כי תם הוויכוח".

רשף חן: למה הכוונה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אין אפשרות לבוא בריצה ולומר "נרשמתי, אני רוצה לדבר".

רשף חן: כך היושב-ראש אומר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא אומר "תם הדיון".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הכוונה פה היא לרשימת הדוברים.

רשף חן: הסעיף הזה כולו אומר מי יפתח ומי יסכם כל מיני סוגי דיונים.

רשף חן: תום הדיון הוא אחרי שהמסכם סיים את דבריו.

ארבל אסטרחן: או אם התשובה וההצבעה נדחו למועד אחר, אחרי אחד הדוברים.

ארבל אסטרחן: אחרי שהמסכם עולה לדבר, אי-אפשר לדחות רק הצבעה.

ארבל אסטרחן: הרציונל הוא שדוחים תשובה והצבעה.

ארבל אסטרחן: יכול היושב-ראש לומר "תם הנושא הזה, עוברים לנושא הבא".

ארבל אסטרחן: האם אתה צריך לרשום את זה?

רשף חן: זאת לא הנקודה.

רשף חן: נושא שהביאה הממשלה - פותח שר ומסכם שר.

רשף חן: אני מציע שאחרי שהמסכם סיים את דבריו לא תינתן עוד רשות דיבור למעט שר או סגן שר וכו'.

רשף חן: זה מתחבר לפסקה הזאת, אני מנסה לבדוק אם מה שאני אומר נכון.

רשף חן: אני רוצה לרשום: "לאחר סיכום הדיון לא תינתן עוד רשות דיבור, ואולם...".

רשף חן: ה"אולם" הוא מנותק.

רשף חן: כתוב כאן "יפתח ויסכם", לא כתוב לנו כאן שאחרי שמישהו מסכם, נגמר הדיון.

רשף חן: זה כן כתוב בכוכבית.

ארבל אסטרחן: המסכם הוא האחרון.

רשף חן: אתם חושבים שאפשר לוותר על הכוכבית?

ארבל אסטרחן: נראה לי שהיא לא מוסיפה משהו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי כדאי לעשות סופיסטיקציה של הנושאים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הממשלה מביאה הצעת חוק ממשלתית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בפרק הצעות חוק ממשלתיות כתוב שהצעת חוק ממשלתית מביא שר או סגן שר, והוא גם מסכם את הדיון, אם הוא רוצה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר זה כבר כתוב באיזה מקום.

ארבל אסטרחן: פה מבהירים רק מי מציג ומי מסיים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם הממשלה פותחת ומסכמת, אין אחריה ולא כלום.

רשף חן: אנו לוקחים את שתי הכוכביות, ומעלים אותן למעלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגב, הכוכבית אינה נכונה במובן הזה, שזה נכון גם לנושא שמעלה אותו לחבר כנסת והוא המסכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר תם הדיון גם כשאתה העלית הצעה לסדר יום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מתייחס לכוכבית שבה כתוב שלאחר הדיון יש כאילו רשות רק לשר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אומר שחבר כנסת שפתח וסיים הוא לא מידיין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא פתח את הדיון, יש מידיינים ויש מסכם הדיון.

רשף חן: אני לא מסכים.

רשף חן: הפתיחה של הדיון והסיכום של הדיון הם חלק מהדיון.

רשף חן: לעומת זאת, תגובת השר אינה חלק מהדיון.

רשף חן: פתיחה ותשובה זה חלק מהדיון.

רשף חן: כרגע מה שכוכבית 1 ו-2 אומרות זה שברגע שהמסכם סיכם, היושב-ראש אומר 'תודה, נגמר לך הזמן'.

רשף חן: אמר את זה, היושב-ראש גם אומר "בזה תם הדיון".

רשף חן: אחרי זה אף אחד לא אמור לדבר יותר, הדיון הזה נגמר, למעט סייג אחד - שבמקרים שבהם זה הצעה של חבר כנסת או קבוצת חברי כנסת, בשלב הזה יכול לבוא שר ולומר "אני רוצה עכשיו להגיב".

רשף חן: זה כל מה שכתוב פה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: "בתום ויכוח..." אומר, למעשה, שאחרי הדיון יש גם לזה שהעלה את ההצעה אפשרות להשיב לכל המידיינים, כמו לשר.

רשף חן: תום הוויכוח הוא שזה שהעלה סיכם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה היא האם זה שמעלה את זה – זה חלק מהוויכוח?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגב, יש לך פעמיים סיכום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש לך סיכום, הצעות סיכום ותגובה, כי בדיון שהוא לא הצעת חוק יכולה כל סיעה להגיש הצעת סיכום.

ארבל אסטרחן: זה לא בסעיף הזה.

ארבל אסטרחן: זה נגמר בהצעות סיעות.

רשף חן: זה סעיף כללי, באיזה מקום יש לנו סעיף ספציפי.

רשף חן: צריכות להיות שם כוכבית 1 ו-2.

רשף חן: אז יש גם החריג, אחרת, מאיפה הוא בא בכלל?

רשף חן: בפסקה 1 השר הוא המסכם.

רשף חן: כשהמסכם הוא לא שר, שר יכול להגיב אחרי סיום הדיון.

רשף חן: אגב, כדי למנוע מוזרות אפשר לרשום "לאחר סיכום הדיון לא תינתן רשות דיבור, ואולם לשר", כי בעצם הדיון נגמר כשהשר מסיים לדבר במצב הזה.

ארבל אסטרחן: איך יודעים מתי סיכום הדיון?

רשף חן: לאחר שהמסכם סיים את דבריו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה מיותר, כי המקום לוויכוח הזה הוא בסעיף (3), אם בכלל.

ארבל אסטרחן: ברור שאחריו הוא המסכם, שאחריו אף אחד לא מדבר.

ארבל אסטרחן: התוספת אומרת שהשר יכול לקום ולדבר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה בדיוק הסעיף שבו יש הצעות סיכום של סיעות גם.

ארבל אסטרחן: אם כך "לאחר סיכום הדיון לא תינתן עוד רשות דיבור, ואולם.

ארבל אסטרחן: ..".

ארבל אסטרחן: מה לגבי "שר או סגן שר הנוגע בדבר"?

רשף חן: תרשמי "סגן שר הנוגע בדבר".

ארבל אסטרחן: השר לא חייב לגעת בדבר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: במאמר מוסגר; מה זה "שר שמדבר בשם הממשלה"?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מי שמך?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בעבר הרחוק היינו מקבלים אישור ממזכיר הממשלה.

רשף חן: זה חוזר ל"המדבר בשמה".

ארבל אסטרחן: הכוונה היא שהוא לא מביע את עמדתו האישית, אלא את עמדת הממשלה.

ארבל אסטרחן: אך אנו לא בודקים באמת, אם הממשלה הסמיכה אותו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי יש לעשות אנלוגיה עם מה שעשינו בהצעות לסדר יום.

רשף חן: אנו עוסקים בסידורו של התקנון.

רשף חן: זאת הצעה מאוד מעניינת, אך לא עכשיו.

רשף חן: מכסת הזמן לדברי הפתיחה והסיכום.

ארבל אסטרחן: היום יש לנו 20 דקות בכוכבית 3.

ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי הציעה 10 דקות לכל אחד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו פירשנו את זה כ-10 ועוד 10.

רשף חן: אז בואו נכתוב "לכל אחד".

רשף חן: למה אנו עושים את זה ירוק?

ארבל אסטרחן: כי זה שונה מה-20 דקות שכתוב.

רשף חן: "מכסת הזמן לדברי הפתיחה היא 10 דקות ולדברי הסיכום - 10 דקות".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הנוהג זה שנים הוא 10 ועוד 10.

רשף חן: אולי נוסיף גם בתגובת השר 10 דקות?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רעיון מבורך.

ארבל אסטרחן: אחרי ה"ואולם", בירוק.

רשף חן: סעיף 81.

ארבל אסטרחן: נשאלנו מה זה דיון על נושא שאינו הצעת חוק?

ארבל אסטרחן: לכאורה ברור שזה הצעה לסדר, למשל.

ארבל אסטרחן: אך האם כשיש דיון על רציפות זה נחשב נושא שהוא הצעת חוק?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא דיון, זה הסתייגויות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה כמו קריאה שנייה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא דיון במובן הקלאסי של המלה.

ארבל אסטרחן: השאלה הזאת התעוררה.

ארבל אסטרחן: ההוראה הזאת, שכל סיעה שלא השתתפה רשאית למסור הודעה, לא חלה כשהדיון הוא על רציפות.

ארבל אסטרחן: נאמר שיש דיון על הצעה לסדר, סיעה לא השתתפה.

רשף חן: ולא השתתפתי בהצבעה, אני רשאי במקרה כזה למסור הודעה.

רשף חן: חוק בקריאה ראשונה - ברור שאני לא יכול.

רשף חן: עכשיו יש דיון על בקשה לא להחיל על זה רציפות.

רשף חן: זה דיון על נושא שאינו הצעת חוק, לכן אני כן יכול למסור הודעה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בסעיף 55 בתקנון המקורי זה בא בסדרי דיון.

ארבל אסטרחן: כתבתי למטה שמוצע להעביר אותו לפרק על החקיקה.

ארבל אסטרחן: יש הבחנה בין פרוצדורה של חקיקה לבין פרוצדורה של דיון שאינו חקיקה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה סדרי דיון, אך פה מדברים על הכל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה לנתק את זה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש פה כל האופציות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני הייתי מחזיר את זה למקום הטבעי שלו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מי שמחפש מה מותר ומה אסור – זה כאן.

רשף חן: כאן זה הוראות כלליות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש על הכל.

רשף חן: זה גם נכון.

רשף חן: אני חושב שכרגע צריך להחזיר את זה לכאן.

ארבל אסטרחן: אנו חוזרים רגע לסעיף 55 הקיים, אקרא את המלצות יצחק לוי.

רשף חן: האחד מתייחס למצב של קריאה ראשונה, השני מתייחס למצב של קריאה שנייה והשלישי מתייחס למצב של הסתייגות.

רשף חן: כלומר 2 ו-3 מתייחס כרונולוגית לקריאה שנייה ושלישית, ו-1 מתייחס כרונולוגית לקריאה ראשונה.

רשף חן: ננסח את זה כך שיהיה ברור שיש לסיעה שלוש אפשרויות להגיש, אחרת היה אפשר להבין את זה שכל מי שמתקיים לו אחד מאלה, יכול לתת הודעה בסיום הדיון.

ארבל אסטרחן: אז 1 יהיה "בקריאה ראשונה, שלא השתתפה בדיון, לא השתתפה בהצבעה או נמנעה ממנה".

ארבל אסטרחן: אחר כך יתהפכו 2 -3.

רשף חן: יש הערות?

ארבל אסטרחן: הכוכבית מוסיפה סמכות לחבר כנסת שנמנע, אך הוא יכול לעשות את זה אם הדיון הוא רק בראשונה ובשלישית, סיעתו הסכימה והוא לא השתתף בדיון, כל חבר כנסת.

רשף חן: זה המצב היום?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כן.

ארבל אסטרחן: הכותרת של (ב) תהיה "הודעת סיעה או חבר כנסת".

רשף חן: (ג) יהיה שזה לא ייארך יותר מחמש דקות.

ארבל אסטרחן: כותרת ראשונה תהיה "הודעת סיעה או חבר כנסת".

ארבל אסטרחן: (א) - החלפנו את הסדר.

ארבל אסטרחן: (ב) יהיה: "חבר כנסת שנמנע בקריאה הראשונה או בקריאה השלישית".

רשף חן: "או" ולא "ו" כי אין פה חובת קונסטינטנטיות.

ארבל אסטרחן: אמשיך: "מהצבעה שסיעתו השתתפה בה ראשי למסור הודעה אם: 1.

ארבל אסטרחן: סיעתו הסכימה לכך.

ארבל אסטרחן: 2.

ארבל אסטרחן: הוא לא השתתף בדיון".

ארבל אסטרחן: פה צריך להבהיר שרק אחד מהם יוכל.

רשף חן: זה כתוב ב-(ב).

ארבל אסטרחן: אני לא יודעת אם לכל הסעיף הזה יש רציונל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדוע יש לתת לחבר כנסת בודד?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם לסיעה יש עמדה ברורה, מילא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המציאות במליאה היא שיושבים 22% מחברי סיעה.

רשף חן: זה תקדים של ועדת הכנסת.

רשף חן: אפשר לעשות את זה בסגול.

ארבל אסטרחן: אולי יש להוסיף: 3.

ארבל אסטרחן: אף אחד מסיעתו לא ניצל את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נמנע או לא השתתף בהצבעה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש נוכח ולא הצביע.

ארבל אסטרחן: רק אם הוא נמנע.

רשף חן: לפי הפרוטוקול, אולי בכלל לא היית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מחזיר אותך ל-55.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שתי האופציות קיימות.

רשף חן: תוסיפי בהתחלה "חבר כנסת אחד בלבד מכל סיעה".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל הנושא הוא בעייתי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום בהתנגדות להצעת חוק פרטית, יש להתנגד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מי שרוצה לדבר – המחיר הוא שהוא לא יצביע, ואז הוא ידבר על כל נושא שבעולם.

ארבל אסטרחן: כרגע נשאיר את זה, ואז יהיה סעיף קטן (ג): "הודעה לפי סעיף זה" - שזה גם הודעת סיעה וגם הודעת חבר כנסת - "תימסר לאחר ההצבעה ולא תארך מ-5 דקות".

רשף חן: אנו עוברים ל-82.

רשף חן: אני לא רואה פה בעיה.

רשף חן: נעבור לסעיף 83.

ארבל אסטרחן: זה רק קצת שינוי סדר.

ארבל אסטרחן: התוספת זה "היוצא".

ארבל אסטרחן: היה כתוב "המתפטר".

ארבל אסטרחן: זה תוספת של יצחק לוי.

ארבל אסטרחן: כתוב "היוצא" כי גם אם הוא עבר מכהונתו רוצים לתת לו.

ארבל אסטרחן: הם הציעו להוסיף את התוספת של הסגן שר.

רשף חן: 84 זה חדש.

רשף חן: יש איזו הגבלה, כמה זמן הוא ידבר?

ארבל אסטרחן: הם לא הציעו.

רשף חן: אני מציע.

רשף חן: כמה זמן נותנים היום לדבר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום נותנים לחבר כנסת שעוזב את הכנסת לדבר, תלוי גם איזה חבר כנסת.

רשף חן: אז לא נגביל.

רשף חן: נעבור ל-85.

רשף חן: אפשר לעמוד בתוספת "בנוסח שנמסר בכתב ליושב-ראש"?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא.

ארבל אסטרחן: היום כתוב "ימסור תחילה בכתב ליושב-ראש הכנסת את תוכן הודעתו".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני הייתי מבקש את הנושא, לא את התוכן.

ארבל אסטרחן: ו-(ב) שולבו.

רשף חן: (ב) צריך להיות (א).

רשף חן: זה צריך להיות "חבר כנסת רשאי למסור.

רשף חן: ..".

רשף חן: קודם כל הרשות שלו לעשות את זה, עזוב את הטכניקה.

רשף חן: נוסיף גם "אישית" אחרי "האשמה" בירוק אחרי "האשמה".

רשף חן: היום אפשר לומר 'נפגעתי, אני רוצה לדבר'?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום כן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שאתה צודק לגבי העניין האישי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שצריך לעשות את ההרחבה בסעיף שאומר הצעות לסדר יום, כלומר צריך לשים את הנושא הזה במקום אחר.

רשף חן: נדבר על נושא ההודעה: "חבר הכנסת יקדים וימסור את נושא הודעתו בכתב ליושב-ראש הישיבה; ההודעה תימסר בסיום הדיון בסעיף..., ומשכה לא יעלה על 5 דקות".

רשף חן: אני עשיתי הבחנה בין מהות לפרוצדורה.

ארבל אסטרחן: יכול להיות.

רשף חן: סעיף 86.

רשף חן: למה יושב-ראש הישיבה?

רשף חן: זה נותן רק לחברי הנשיאות את האפשרות לדבר.

ארבל אסטרחן: בדרך כלל הוא פותח ומברך.

רשף חן: אני לא מבין את ההיגיון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך לתת סעיף יותר כולל.

רשף חן: אני חושב ש-(א) צריך להיות "יושב-ראש הכנסת רשאי לקבוע ישיבה מיוחדת לציון מאורע".

ארבל אסטרחן: היושב-ראש או הנשיאות?

רשף חן: מי עושה את זה היום?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה מתחיל ביושב-ראש, אין בקשה פורמלית.

רשף חן: אני חושב שיושב-ראש הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כרגע היושב-ראש מביא את זה לנשיאות, אבל לא מבקש אישור פורמלי.

ארבל אסטרחן: עצם זה שהם מסכימים זה האישור.

ארבל אסטרחן: אם יהיו התנגדויות, הוא יהיה חייב להתייחס אליהן.

רשף חן: מי קובע את סדר היום של הכנסת?

רשף חן: היושב-ראש.

רשף חן: אז יושב-ראש הכנסת בהתייעצות עם הנשיאות רשאי לקבוע ישיבה מיוחדת לציון מאורע, מה שהוא רוצה.

רשף חן: הוא מגיש לעצמו ומקבל את בקשתו.

ארבל אסטרחן: האם אנו רוצים לומר גם שלא יחולו הכללים הרגילים, כלומר שלא יכול שר לקום ולדבר?

רשף חן: כן.

רשף חן: יהיה: "ישיבה כאמור תיפתח על-ידי יושב-ראש הישיבה".

רשף חן: יש זכות לנציג הממשלה לדבר בישיבה כזאת?

רשף חן: לדעתי, צריכה להיות צריכה להיות זכות מוקנית לראש הממשלה או לנציג הממשלה ולראש האופוזיציה.

ארבל אסטרחן: תחשבו אילו אירועים זה יכול להיות.

ארבל אסטרחן: זה יכול להיות ציון יום המאבק באנטישמיות, האלימות, האיידס.

רשף חן: אני לא זוכר אף פעם שלא דיברו שרים.

רשף חן: נראה לי שצריך שיהיה כתוב "יושב-ראש הכנסת יקבע את זהות הדוברים בישיבה" בסעיף נפרד.

רשף חן: נאמר שהוא קובע את הדוברים, הוא צריך לתת לפחות נציג אחד לקואליציה, לפחות נציג אחד לממשלה, לפחות נציג אחד לאופוזיציה.

רשף חן: הוא צריך להשתדל לתת נציגות לסיעות השונות בבית.

רשף חן: הראיה לגבי הסיעות לפחות היא במכלול של כמה דיונים, כלומר לא בכל דיון נציג לכל סיעה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אפשר לומר שיושב-ראש הכנסת בהתייעצות עם סגני היושב-ראש יקבע ישיבות לציון מאורע, ויקבע את הנושא ואת הנואמים בסדר הנואמים, ובלבד שתהיה התחשבות באופוזיציה ובנציגי הסיעות.

ארבל אסטרחן: אין סיבה להזכיר רוטציה בתקנון.

ארבל אסטרחן: זה עניין שלל שיקול דעתו הסביר.

ארבל אסטרחן: אפשר לומר "והוא יקבע את סדר הדוברים ובלבד שתינתן זכות דיבור לנציג הממשלה ולנציג האופוזיציה בכל ישיבה".

ארבל אסטרחן: אם זאת תהיה ישיבה של שלוש שעות, ברור שהוא יעשה גם סבב סיעות.

ארבל אסטרחן: אם זאת תהיה ישיבה של חצי שעה, אולי ידברו רק היושב-ראש, נציג הממשלה ונציג האופוזיציה.

רשף חן: השאלה היא אם בכלל להיכנס לזה, או להשאיר את זה לפרקטיקה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בראייה אחורה של הרבה שנים לא היתה בעיה בנושאים האלה, חוץ מוויכוח בין סיעות.

רשף חן: אם היושב-ראש יקבע לאירוע מיוחד, הוא יקבע גם את זהות וסדר הדוברים, ובמקרים מיוחדים הוא רשאי לאפשר למי שאינו חבר כנסת לשאת דברים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, לזה צריך אישור של ועדת הכנסת.

רשף חן: אני בכל זאת חושב שיושב-ראש הכנסת יקבע את סדר הדוברים.

רשף חן: כלומר (א): "יושב-ראש הכנסת רשאי לקבוע ישיבה מיוחדת לציון של מאורע, והוא יקבע את זהות וסדר הדוברים בה".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה מסוג הכוכביות שהייתי משאיר.

רשף חן: אפשר לכתוב: "במקרים יוצאי דופן ומיוחדים רשאי יושב-ראש הכנסת באישור ועדת הכנסת להזמין את מי שאינו חבר כנסת לשאת דברים בישיבה מיוחדת".

רשף חן: אני לא חושב שיש להיכנס לרשימה, התקדימים קיימים.

רשף חן: (ג) יהיה: "סדרי הדיון בישיבה כאמור ייקבעו על-ידי יושב-ראש הכנסת, ולא יחולו עליהם הוראות פרק זה".

רשף חן: כל זה יהיה בשחור, זה תיאור המצב הקיים.

רשף חן: אפשר גם להוסיף סעיף שיאמר שאם ניתנה רשות דיבור לחבר כנסת כלשהו, ידבר לפחות נציג אחד מהקואליציה ונציג אחד מהאופוזיציה.

רשף חן: הוא יכול לתת רק לסאדאת, אך אם הוא נתן רשות דיבור לאיזה חבר כנסת בנוסף ליושב-ראש הישיבה, ידברו לפחות נציג אחד מהקואליציה ונציג אחד מהאופוזיציה.

רשף חן: זה אולי מיותר, אבל ראוי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עד עכשיו זה לא עורר בעיות, חוץ מהוויכוחים הקטנים בין הסיעות.

רשף חן: נשאיר את זה כך.

רשף חן: נקרא את 87.

ארבל אסטרחן: זה ממש תוספת.

רשף חן: אפשר להוסיף את הכוכבית פה ב-(ג).

ארבל אסטרחן: נוריד את הכתום, אם ועדת הכנסת תוסיף – שתוסיף.

ארבל אסטרחן: (ב) בא מיצחק לוי.

רשף חן: מה זה "במה"?

רשף חן: סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ליד היושב-ראש.

רשף חן: אגב, זה סעיף שאין בו כלום.

ארבל אסטרחן: אז נוריד את (ב), (א) יהיה בשחור.

רשף חן: נעבור ל-88.

רשף חן: כלומר שר לשעבר – לא עושים ישיבה לזכרו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה מדבר על פטירת נשיא מכהן או ראש ממשלה מכהן או שר מכהן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יכול להיות מצב שבו ירצו יותר.

רשף חן: אם כך, "ינאמו חברי כנסת שקבע היושב-ראש".

רשף חן: תעשי את היושב-ראש בירוק.

רשף חן: למה נשיא המדינה לא היה קודם ב-(ב)?

רשף חן: ברור שהוא צריך להיות.

רשף חן: שר לשעבר – מספיק שתהיה קימה.

רשף חן: על "שני" תעשי קו ירוק.

רשף חן: נעבור לסעיף 90.

רשף חן: אני מציע להוסיף גם מחיאות כפיים.

ארבל אסטרחן: אין לנו בתקנות שום הוראה על מחיאות כפיים.

רשף חן: עקרונית אסור, אז צריך שיהיו יוצאים מן הכלל.

רשף חן: אני מציע שיהיה ברור שהבעת כבוד על-ידי קימה או מחיאת כפיים תהיה על-פי פנייה של יושב-ראש הכנסת בלבד.

רשף חן: כעיקרון, ברור שלא מוחאים כפיים בכנסת.

רשף חן: זה כתוב בנוהל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מחיאת כפיים רלוונטית רק לאורחים.

רשף חן: תודה רבה, הישיבה נעולה.