ועדת הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 68, 2003-11-24 10:00

רוני בר-און: בוקר טוב.

רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת מס' 68.

רוני בר-און: על סדר היום שלנו הוגשו שתי הצעות להביע אי-אמון בממשלה - אחת של סיעת העבודה-מימד, שעניינה מדיניות חברתית-כלכלית ומדינית של הממשלה; השנייה של ש"ס - הפגיעה בדיור הציבורי.

רוני בר-און: האם יש איזו הצעה מוסכמת למסגרת דיון, אדוני יושב-ראש הקואליציה?

רוני בר-און: גדעון סער: כן.

רוני בר-און: אני מציע לאמץ את אותה הצעה שהיתה בשתי הישיבות האחרונות - דיון משולב, כאשר לכל סיעה מסיעות הבית יינתנו חמש דקות, לסיעת שינוי שמונה דקות; לסיעת העבודה עשר דקות; לסיעת הליכוד 20 דקות, מעבר למציעים.

רוני בר-און: הצעות אחרות?

רוני בר-און: רשף חן: זה בסדר גמור.

רוני בר-און: אני מבקש שיאפשרו לנו לפצל לשניים של ארבע.

רוני בר-און: אין שום בעיה.

רוני בר-און: הצעות אחרות אין.

רוני בר-און: אם כן, אני מעלה להצבעה את הצעתו של יושב-ראש הקואליציה - דיון משולב בשתי ההצעות ברוח הדברים שנאמרו.

רוני בר-און: אפשר גם לפצל בין הסיעות.

רוני בר-און: מי בעד?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - אין נמנעים - אין ההצעה למסגרת דיון משולב בהצעות להביע אי-אמון בממשלה, נתקבלה.

רוני בר-און: אני קובע, אפוא, שההצעה בדבר מסגרת הדיון התקבלה פה אחד.

רוני בר-און: ב.

רוני בר-און: קביעת מסגרת דיון לנושא: יום המאבק הבין-לאומי באלימות נגד נשים

רוני בר-און: הנושא הבא הוא יום המאבק הבין-לאומי באלימות נגד נשים.

רוני בר-און: קיבלתי את מכתבו של אריה האן, מזכיר הכנסת: "ביוזמת הוועדה למעמד האישה, תציין הכנסת בישיבתה ביום שלישי, ל' חשון התשס"ד, 25.11.2003, את יום המאבק הבין-לאומי באלימות נגד נשים.

רוני בר-און: "

רוני בר-און: אני מצטער לומר שאני לא יכול להסכים עם זה שיש פה דיון מתמשך ומייגע.

רוני בר-און: יכול להיות שיהיה דיון מתמשך, אבל קשה לי לראות איך הוא יהיה מייגע.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, זמן רב לא הייתי כאן בוועדה, אז אני לא יודע אם השתנו סדרי הדיון.

משה גפני: מה יש בסדר היום?

משה גפני: לא מופיע.

רוני בר-און: תודה רבה לך, חבר הכנסת גפני.

רוני בר-און: שיעורים פרטיים לאלה שלא היו בשיעורים המשותפים נותנים אחרי סיום שעות הוועדה.

משה גפני: אני יכול לשלב את זה ב"דף לבוחר"?

רוני בר-און: לא.

רוני בר-און: אני מבקש לא להפריע.

רוני בר-און: באמת הרגשנו בחסרונך, התגעגענו, אבל לא לחלק הזה של היכולות שלך.

רוני בריזון: מי זה אנחנו?

רוני בר-און: האם יש לכם הצעות אחרות בעניין ההצעה הזאת של שלוש דקות לסיעה?

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להעלות את זה בישיבה מחר ועד אז לשוחח אתך בסוגיה הזאת.

רוני בר-און: בבקשה.

רוני בר-און: יש מישהו שמתנגד לכך?

גדעון סער: פשוט למצות את הנושא הזה.

גדעון סער: שוחחתי על כך דקה קודם עם חברת הכנסת איציק.

דליה איציק: זה לא אומר שהסכמתי.

דליה איציק: במחשבה שנייה, אני מבקשת דיון סיעתי.

גדעון סער: בסדר, אבל אני מבקש לשוחח על כך.

דליה איציק: אני חושבת שדיון סיעתי הוא מאוד חשוב, ונדמה לי שגם הנוהל והנוהג מחייב שיהיה דיון סיעתי.

רוני בר-און: אז הנה כתוב פה דיון סיעתי.

רוני בר-און: ומה רוצה חבר הכנסת גדעון סער?

דליה איציק: הוא רוצה דיון אישי.

גדעון סער: לא אמרתי שאני רוצה דיון אישי.

גדעון סער: אמרתי דבר אחד בלבד - שאני מבקש לשוחח עם יושב-ראש ועדת הכנסת, וגם אתך - אם תסכימי לדבר אתי - ושנעלה זאת זה מחר בישיבת הוועדה.

רוני בר-און: ובלבד שהדיון הזה לא יהיה מתמשך ומייגע.

גדעון סער: אני אינני מתנגד לדיון מייגע.

רוני בר-און: לא.

רוני בר-און: הדיון בינך לבינינו.

גדעון סער: הוא לא יכול להיות, בהגדרה, מייגע.

רוני בר-און: אנחנו, אפוא, נקבע את זה מחר.

רוני בר-און: האם זה מקובל?

רוני בר-און: מתנגדים?

רוני בר-און: אנשים רוצים לדבר על זה היום?

דליה איציק: זה יוצר קצת בעיה כי זה למחר, אנשים רוצים להתכונן.

גדעון סער: אבל דיון סיעתי זה אחד לכל סיעה, זאת אומרת כל מי שמתכונן יכול להתכונן היום, ומקסימום זה יהיה דיון אישי.

רוני בר-און: חברת הכנסת דליה איציק, האם את מסכימה שנקיים על כך את הדיון מחר?

גדעון סער: אם תרצי - אני אתמוך בהצעה כפי שהיא.

גדעון סער: אני מבקש לשוחח אתכם עד מחר.

גדעון סער: אם תעמדו על קיום ההצבעה כרגע, אני אקבל.

רוני בר-און: אני חושב שזה לתועלת הנושא שיידון מחר, שנאפשר ליושב-ראש הקואליציה לשכנע אותנו שיש לו פתרונות טובים יותר מההצעה של מזכיר הכנסת.

יאיר פרץ: יש לי הצעה לסדר - אולי נקצה לדיון הזה שעתיים ונחלק את זה בין כל הסיעות.

רוני בר-און: כמה הוקצה מלכתחילה?

דליה איציק: לא הוקצה.

רוני בר-און: מכל מקום, נדון בכך מחר.

רוני בר-און: מחר בבוקר כסעיף ראשון נדון בזה, אבל אני מציע לכם - מי שיש לו עניין - גם לבוא להשתתף בזה מחר.

רוני בר-און: ג.

רוני בר-און: בקשות חברי הכנסת להקדמת הדיון בהצעות חוק הבאות - בקריאה טרומית:

רוני בר-און: התשס"ד-2003, של חבר הכנסת רשף חן (פ/1547)

רוני בר-און: אנחנו עוברים לדון בשלוש בקשות לפטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: הראשונה היא הצעת החוק של חבר הכנסת רשף חן, מספרה פ/1547, ועניינה הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון - הארכת אשרות ורשיונות ישיבה לעובד זר), התשס"ד-2003.

אריאלה קלעי: אנחנו הגענו להסכמה עם המציע, אנחנו לא נתנגד לפטור מחובת הנחה מוקדמת.

רוני בר-און: אתם מסכימים לכך שיינתן פטור מחובת הנחה?

אריאלה קלעי: כן.

דליה איציק: איזו בושה.

רשף חן: ואני מסכים שזה לא יועלה על-ידי השבוע, אלא בשבוע הבא.

רוני בר-און: בנסיבות העניין, אין לנו צורך לדון בעניין הזה, ונוכח עמדת משרד המשפטים, הצעת החוק שמספרה פ/1547 תהיה פטורה מחובת הנחה מוקדמת.

דליה איציק: למה פטור?

רוני בר-און: כי משרד המשפטים הסכים.

רוני בר-און: אין לנו standing כשהם מסכימים.

רוני בר-און: 2.

רוני בר-און: הצעת חוק העונשין (תיקון - איסור ניהול מדיניות חוץ או מגע מדיני עם ממשלות זרות ונציגיהן), התשס"ד-2003, של חבר הכנסת יולי-יואל אדלשטיין (פ/1575)

רוני בר-און: ההצעה הבאה היא בקשתו של סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת יולי אדלשטיין, שעניינה הצעת חוק העונשין (תיקון - איסור ניהול מדיניות חוץ או מגע מדיני עם ממשלות זרות ונציגיהן), התשס"ד-2003, מספרה פ/1575.

אריאלה קלעי: לא מתנגדים, אדוני.

רוני בר-און: גם פה יש הסכמה של משרד המשפטים.

דליה איציק: אתם לא מתנגדים?

אריאלה קלעי: לפטור מחובת הנחה.

אריאלה קלעי: אנחנו לא הבענו את עמדתנו לגבי הצעת החוק.

דליה איציק: מה קרה?

דליה איציק: איזו מלחמה יש?

דליה איציק: מה קרה לכם?

אריאלה קלעי: אני יכולה להסביר לך אחר-כך.

רוני בר-און: את לא חיה בארץ הזאת?

רוני בר-און: איזו מלחמה יש במשרד המשפטים, את שואלת?

דליה איציק: השר הליברלי, שר המשפטים, שר של שינוי.

דליה איציק: איזו בושה.

דליה איציק: תקרא את זה, תקרא.

דליה איציק: בושה וחרפה - חבר של כל אלה שלא לדבר עליהם.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לדעת את עמדתו של משרד המשפטים.

רוני בר-און: הם הסכימו.

רוני בר-און: סליחה.

רוני בר-און: תודה רבה לך, היא הסכימה לפטור מחובת הנחה.

משה גפני: אני מבקש לדעת את השיקולים.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: תכתוב להם מכתב, אני מבטיח לך שהם יענו לך.

משה גפני: אבל יש שביתה בדואר.

רוני בר-און: הבנתי, על השביתה אנחנו מדברים עכשיו.

רוני בר-און: זה בדיוק הזמן.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, הרי באמת, זה לא מידע חסוי.

משה גפני: הנושא הוא נושא ציבורי ממדרגה ראשונה.

רוני בר-און: חבר הכנסת גפני, תודה רבה לך.

משה גפני: אני רוצה לדעת את העמדה של משרד המשפטים - האם זה של היועץ המשפטי לממשלה, או של פרקליטת המדינה - של מי העמדה הזאת.

דליה איציק: מה קרה?

דליה איציק: למה פטור?

דליה איציק: הפטור - יש לו היגיון - - -

קריאות: - - -

רוני בר-און: תודה רבה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש - - -

רוני בר-און: חבר הכנסת גפני, שמעתי אותך.

רוני בר-און: תודה רבה.

משה גפני: עמדה משונה מאוד.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חברי הכנסת, למרות שיש לי הרבה מאוד פעמים את הרצון ואת הצורך ואת השאיפה לחקור בצפונות של עמדות משרד המשפטים - אני מנוע מלעשות כן.

רוני בר-און: קיבלתי עמדה.

משה גפני: אתה עובר על כך מהר מדי, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: אני מתנצל שאני מעיר לך.

משה גפני: זה עניין ציבורי ממדרגה ראשונה, חברי הוועדה - מותר להם לדעת את עמדתו של משרד המשפטים.

משה גפני: אני רוצה לדעת אם אני מנהל מגעים עם אגודת ישראל באמריקה, מתוך כוונה להשפיע על קצבאות הילדים של הממשלה, האם אני אעבור על החוק הזה, אני רוצה לדעת.

רוני בר-און: הטיעון שלך ממש מרתק אותי, רק הוא לא במקום.

רוני בר-און: הדיון כרגע הוא לא בחוק אלא בפטור מחובת הנחה.

משה גפני: למה?

משה גפני: מה קרה?

רוני בר-און: אתה מעוניין לדעת - תכתוב להם מכתב.

רוני בר-און: תודה רבה.

קריאות: - - -

רוני בר-און: חבר הכנסת גפני, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

משה גפני: הוא אמר שהוא משחרר את הדואר שלי ...

רוני בר-און: קראתי אותך לסדר בפעם הראשונה.

רוני בר-און: אל תגרום לי לעשות את זה.

רוני בר-און: באמת התגעגענו אליך, אבל אנחנו נבקש שתאיר את עינינו - - -

רוני בריזון: מי זה אנחנו?

רוני בר-און: אני ורוני בר-און.

רוני בר-און: התשס"ד-2003, של חברי הכנסת ישראל אייכלר ורוני בר-און (פ/1559)

רוני בר-און: הצעת החוק השלישית, עניינה יישוב סכסוכי עבודה (תיקון - הגבלת משך השביתה בשירות הציבורי), התשס"ד-2003.

משה גפני: - - -

רוני בר-און: חבר הכנסת גפני, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה, אני מצטער.

רוני בר-און: הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון - הגבלת משך השביתה בשירות הציבורי), התשס"ד-2003, של חברי הכנסת ישראל אייכלר ורוני בר-און, פ/1559.

דליה איציק: אתה מוכן לתת לי לנהל את הדיון?

רוני בר-און: אתה מוותר?

רוני בר-און: אני אתן זאת לחברת הכנסת דליה איציק?

רשף חן: מה פתאום.

רוני בר-און: הנה חבר הכנסת אייכלר הגיע, אני אתן לו להציג.

ישראל אייכלר: אני מתנצל, אני מנהל את הוועדה לפניות הציבור.

רוני בר-און: עמדת משרד המשפטים.

אריאלה קלעי: אנחנו מתנגדים.

משה גפני: פשוט לא להאמין.

משה גפני: פשוט לא להאמין.

רשף חן: האם תוכל להציג את הבהילות?

ישראל אייכלר: אני באמצע ישיבה בעניין החברות שמורידות את כמות הסחורה שמוכרים באריזות.

ישראל אייכלר: זה באמת חשוב לכל אזרח, לכן איחרתי.

ישראל אייכלר: יאפשרו לו הפסקה של יום אחד – גם לקבל דרכון, גם להסיר עיקולים, גם לקבל שירותי אזרח.

דני יתום: זה לא היה פותר את הבעיה, כי לא חלפו שלושה ימים.

ישראל אייכלר: אני מבקש לפטור מחובת הנחה מוקדמת את הצעת החוק הזאת, והכנסת תחליט מה שהיא תחליט.

דליה איציק: אני מוכרחה להגיד, לא הבנתי את ההיגיון.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להביע תמיהה לגבי עמדת משרד המשפטים במהלך הישיבה היום.

משה גפני: פשוט אני לא מבין.

משה גפני: אני הרבה זמן בכנסת, פעם ראשונה שאני רואה עמדה לא עקבית כזאת של משרד המשפטים.

משה גפני: אני כמובן לא מאשים את נציגת משרד המשפטים כאן, אני מאשים את מי שממונה עליה.

משה גפני: אני גם יכול להסביר לכם באריכות – אם היו מאפשרים לי- איך הגיעו ההחלטות המשונות האלה.

יולי יואל אדלשטיין: למה?

יולי יואל אדלשטיין: בגלל הקשרים של שינוי ל"עם אחד"?

יולי יואל אדלשטיין: מה ההיגיון?

יולי יואל אדלשטיין: באמת, תסביר לי.

יולי יואל אדלשטיין: אם הם מתנגדים להצעה שנועדה ללכת כנגד ועדי העובדים...

רשף חן: חבר הכנסת אדלשטיין, אילו חבר הכנסת גפני באמת יכול היה להסביר לנו – הוא היה מסביר לנו.

משה גפני: אני מבקש לומר – הדיון כאן הוא איננו דיון לגופו של החוק, ואני לא מביע את עמדתי לגבי החוק הזה, יש לי עמדה לגבי החוק.

משה גפני: הדיון הוא האם לשחרר מחובת הנחה, זאת אומרת האם נושא החוק הוא דחוף מבחינתה של הכנסת בגלל שיש אילוצים מעשיים שמחייבים את הכנסת לדון בזה – כן או לא.

משה גפני: ההיגיון אומר, מבלי להביע עמדה לגבי החוק, שהיות ומנהלים מגעים – הסכם ז'נבה וכדומה – אז הכנסת צריכה לדון בחוק הזה ולכן זה דחוף.

משה גפני: מכיוון שהנושא הוא היום בסדר היום הציבורי – כל יום וכל הזמן – ועכשיו במשנה תוקף, אני חושב שהכנסת חייבת לדון על זה.

משה גפני: זאת הצעת חוק שהדחיפות שלה היא ברורה לחלוטין- זה לא משנה, כל אחד יביע את עמדתו.

רשף חן: כלומר, אתה תומך במתן פטור מחובת הנחה.

משה גפני: זה לא שאני תומך בשחרור מחובת הנחה.

משה גפני: אני חושב שוועדת הכנסת ומשרד המשפטים, בהתאם להיגיון הצרוף שלהם, היו צריכים מראש למנוע את הדיון הזה ולהגיד: כמו שאנחנו בעד שחרור מחובת הנחה של איסור כך וכך, אנחנו תומכים גם בשחרור מחובת הנחה בחוק הזה – מבלי להביע עמדה על החוק.

דני יתום: אני רוצה להביע עמדה הפוכה.

דני יתום: אני אינני רואה את הצורך הדחוף בהנחת החוק הזה מכיוון שהנושא הוא נושא מאוד-מאוד עקרוני.

דני יתום: אני לא רוצה להיכנס לגוף העניין – אבל לגביו חלוקות הדעות – גם לגבי המהות וגם לגבי הדחיפות.

גדעון סער: המציע הוא מהאופוזיציה.

ישראל אייכלר: אני מהאופוזיציה, תאמין לי.

גדעון סער: אני פשוט מסב את תשומת לבך כי יכול להיות שלא שמת לב.

דני יתום: להיות חותמת גומי של הקואליציה, מה אמרתי?

דני יתום: למה אתה מתקן אותי, חבר הכנסת סער?

רוני בר-און: ההצעה הזאת היא בין הקואליציה לאופוזיציה.

דני יתום: להיות חותמת גומי של הקואליציה, שמשרתת את משרד האוצר בנושאים שיש עליהם ויכוח ציבורי נוקב ומהותי - - -

קריאה: חבר הכנסת אייכלר, למה אתה משרת את משרד האוצר?

ישראל אייכלר: אני משרת את האזרחים שפונים אלינו יום-יום.

עמרי שרון: התבלבלת - - -

דני יתום: תסלח לי, עמרי, אם לא הבנת זה לא אומר שהתבלבלתי.

דני יתום: אני רוצה להסביר פעם נוספת – יש עניין למשרד האוצר לחוקק חוקים בנושא של יחסי עבודה, יש עניין למשרד האוצר לשבור את היכולת של העובדים ושל השכירים, ושל האחרים, לשמור על הזכויות שלהם.

דני יתום: יש כוונה של משרד האוצר לרסק את ועדי העובדים.

דני יתום: ועל כן, אני מציע שלא נאשר ולא נקבל את הבקשה לפטור מחובת הנחה מכיוון שהדבר הזה חייב להתעכל – גם אצלנו וגם אצל אחרים.

חיים אורון: אני לא רוצה ללכת לא לקואליציות ולא לאופוזיציות.

חיים אורון: תקנון הכנסת קבע – לא במקרה- את תקופת האכשרה של חוק עד כדי שהוא מבשיל לדיון במליאת הכנסת.

ישראל אייכלר: אני אסביר לך.

ישראל אייכלר: כיושב-ראש הוועדה לפניות הציבור, יש מאות פניות ביום.

חיים אורון: אל תסביר לי.

חיים אורון: אני מקבל מאות פניות של אנשים שמרגישים כתינוקות שנשבו – הנשיא אתמול דיבר על תינוקות שנשבו מכיוון אחד, אני אציע חוק לשחרור תינוקות שנשבו.

חיים אורון: ואני בכל זאת לא אציע את החוק הזה, למרות שאני מקבל מאות פניות, כי אני יודע מה עושים בחוק ומה עושים בדו-שיח ציבורי אחר.

ישראל אייכלר: אני אומר לך.

ישראל אייכלר: חודשיים ימים אזרחים תקועים.

חיים אורון: אני מבין ששר האוצר – 12 שעות לפני שהוא נפגש עם עמיר – הוא מניח על השולחן אקדח, בדמות חוק עוד הרבה יותר רחב למניעת שביתות, ואומר: עכשיו תבוא אתי לדו-שיח.

חיים אורון: זה הסגנון של שר האוצר.

חיים אורון: אגב, הוא אתכם דפק בדרך אחרת, בחוק אחר.

קריאה: סגירת נתב"ג אתמול לא היתה הנחת אקדח?

חיים אורון: סגירת נתב"ג והכנסת אוניה למספנות והמאבק שמנהלים עם העובדים, היא הכרזת מלחמה על ציבור שמגיב כמו שהוא מגיב.

חיים אורון: וכשהוא מגיב כמו שהוא מגיב – הוא גם עושה טעויות.

רשף חן: חבר הכנסת אורון, אתה מדבר לגוף החוק כבר.

רשף חן: תתייחס לפטור מחובת הנחה.

חיים אורון: חבר הכנסת חן, תמיד יש קשר כזה, וכנראה לא במקרה לך החוק הזה לא מפריע, וחוקים אחרים כן מפריעים.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לא רק שזה נראה מראה מאוד מוזר – ההתרחשות שמתקיימת פה.

עמיר פרץ: הרי מה תפקידה של כנסת, עם כל הכבוד?

עמיר פרץ: תפקידה של כנסת לפקח על פעולות הממשלה ותפקידה של כנסת לוודא שהממשלה אכן נקטה בכל הפעולות החוקיות העומדות לרשותה על מנת לספק את השירותים לאזרחים.

רוני בר-און: אבל גם לחוקק חוקים.

עמיר פרץ: והיה והכנסת, קרי המחוקק, הגיעה למסקנה שהכלים הקיימים הם כלים לא מספיקים- אז ניחא.

עמיר פרץ: הרי חבר הכנסת אייכלר היה צריך לשאול את הממשלה מדוע אתם לא פונים לבית הדין, כפי שעשו מעסיקים?

עמיר פרץ: הרי שים לב – כל הדיון המשפטי סביב השביתה שהיתה צפויה להתקיים בגין פנייה של המעסיקים הפרטיים – לא של הממשלה – שהממשלה היא הריבון שבדרך כלל הולך לבית הדין, מפעיל צווי חירום, מפעיל צווי ריתוק במקום שאתה חושב שצריך, הממשלה היום מעונינת להסלים את המאבק כי הרי היא לא נוקטת שום פעולה שלטונית כדי אכן לספק את אותם שירותים.

עמיר פרץ: הרי מאז ומתמיד, גם כשהיו המאבקים הכי קשים, תמיד נמצא האיזון הנכון בין הכלי השלטוני הקיים – והכלים השלטוניים הקיימים הם די והותר מספיקים כדי לעמוד בכל המבחן – גם של שירותים חיוניים, גם של אספקת שירותים.

ישראל אייכלר: לך תראה בלשכת התעסוקה – אנשים לא מקבלים דמי אבטלה.

ישראל אייכלר: ביטוח לאומי אנשים לא מקבלים.

גדעון סער: אי-אפשר להעביר דירות בטאבו, אתה יודע את זה?

גדעון סער: אנשים שצריכים משכנתאות.

דליה איציק: הוא אומר לך שהממשלה יכולה לעשות משהו.

חיים אורון: ביבי רוצה את זה, אתה לא מבין?

גדעון סער: אז למה הוא עוזר לביבי?

גדעון סער: הוא עובד אצל ביבי?

עמיר פרץ: חבר הכנסת גדעון סער, בדמוקרטיה יש חרב פיפיות.

עמיר פרץ: יש כללים בחיים.

עמיר פרץ: אף פעם אל תשכח שיום אחד אתה הופך לאופוזיציה.

דליה איציק: לא.

דליה איציק: לגדעון זה לא יקרה.

דליה איציק: ..

עמיר פרץ: ויום אחד ימנעו ממך להפגין בשטחים, ויום אחד ימנעו מהרב אייכלר לעשות את הפעולות הציבוריות שהוא מאמין בהן, ואני מציע לך - הרב אייכלר - להיזהר מאוד.

ישראל אייכלר: מה מזיק לשביתה שתהיה הפסקה?

עמיר פרץ: אני אומר במפורש לחבר הכנסת המציע - אני מציע לך להיזהר מאוד.

עמיר פרץ: דמוקרטיה שמשנה סדרי עולם רק עבור משבר זמני - יהיה עמוק ככל האפשר - מסכנת את עצם קיומה.

עמיר פרץ: לכן, אני מציע לך לשקול היטב .

עמיר פרץ: אין שום מקום לפטור את הצעת החוק מחובת הנחה.

דליה איציק: הרב אייכלר, אני מאד מצטערת שהצטרפת להצעה הזאת.

ישראל אייכלר: אני יזמתי אותה.

דליה איציק: אני מצטערת על כך.

דליה איציק: אני משוכנעת שבאת ממקום מאוד טוב, ואני חושבת שאתה עושה מאוד רע.

דליה איציק: אני רוצה לבקש ממך משהו - וזה דווקא משום שבאת ממקום טוב, דווקא משום שאתה ואני חושבים - גרוסו מודו- על הממשלה הזאת שהיא ממשלה אלימה, יש פה שר אוצר אלים ושר משפטים אלים - אני אומרת לך את זה במפורש - שר משפטים שקורא לשביתה שכדת וכדין הוכרזה, ראשי פשע מאורגן, האיש הבוטה הזה שישב אתך ב"פופוליטיקה" ועשה קריירה, מדבר בצורה כזאת.

רוני בריזון: גם הרב אייכלר עשה קריירה לא רעה.

דליה איציק: אבל הוא לא בוטה כל כך.

דליה איציק: לא בוטה, מה לעשות, ממש לא.

דליה איציק: אפילו אני לא בוטה על ידו, ממש לא.

גדעון סער: אבל אם לא שמת לב, משרד המשפטים מתנגד לחוק.

גדעון סער: אני מבין למה את רוצה לחמם אותו על לפיד, אבל אין פה קשר בין הדברים.

דליה איציק: הרב אייכלר, אני מציעה לך - בגלל שמדובר באמצעיתו של הליך, שברור לגמרי מה הכוונה שלו, אתה לא מתכוון לכך, אבל התוצאה תהיה אחרת ממה שאתה מתכוון.

דליה איציק: אתה גם יודע את זה.

ישראל אייכלר: אני עושה הפסקה בשביתה, אני לא הייתי תומך בשלילת שביתה.

דליה איציק: אני יודעת.

דליה איציק: בגלל זה אני גם מדברת אליך ככה.

ישראל אייכלר: הפסקה זה שסתום טוב.

דליה איציק: אני הייתי מייצגת עובדים תקופה ארוכה מאוד - ולא ממש הקטנים שבהם - יושבת-ראש הסתדרות המורים.

דליה איציק: תאמין לי, תפקיד לא פשוט.

דליה איציק: תאמין לי שאני הייתי קשוחה מאוד עם משרד החינוך - החיים הם כאלה שבסוף מוצאים איזונים.

דליה איציק: אני מציעה לך - תמשוך את ההצעה ונשב על זה.

דליה איציק: יש גם את מחר ומחרתיים.

מיכאל גורלובסקי: אני רוצה להזכיר לחברים שיושבים סביב השולחן הזה - יש הרבה דיבורים שהמשק מפסיד מיליונים או מיליארדים על השביתות.

מיכאל גורלובסקי: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת המכובדים שיושבים כאן שהציבור הרחב סובל מהשביתות בצורה בלתי רגילה.

מיכאל גורלובסקי: אני חושב שזה חוק טוב, ואנחנו צריכים לחוקק אותו.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני מציע, קודם כל לעצמי, להתעלות פה מעל שני דברים - וזה בכוונתי לעשות.

גדעון סער: ראשית, מעל לכך שהמציע הוא חבר האופוזיציה, ושנית - להתעלות גם מעל עמדת הממשלה שאני לא מבין אותה הפעם הזאת, אני חייב להגיד.

רשף חן: שכוללת גם את משרד האוצר וגם את משרד המשפטים.

רוני בר-און: לא תוכל להתעלות על כך שגם אני מציע.

גדעון סער: אני לא יכול להתעלם מזה, זה לא נעלם מעיני.

גדעון סער: קראתי היום בבוקר, גם ב"מעריב" וגם ב"ידיעות אחרונות" - וזה מראה על שיקול נכון מבחינת הטיפול בתקשורת - שמשרד האוצר מציע הצעה מרחיקת לכת בכל נושא הטיפול בשביתות - אני לא שולל אותה על הסף.

חיים אורון: גדעון, אבל אפשר לסיים שלוש קריאות ביום אחד.

חיים אורון: אם זה דחוף, אפשר לגמור את זה בלילה אחד, שלוש קריאות.

גדעון סער: אתה יודע מה, אני גם לא שולל את זה.

גדעון סער: לכן אני מציע - וכך אני אעשה - לתמוך בבקשה של חברי הכנסת אייכלר ובר-און.

רשף חן: תודה רבה.

רשף חן: ניגש עכשיו להצבעה.

רוני בר-און: אני רק מודיע, לפני ההצבעה, ששאלתי את היועצת המשפטית ולמרות שאסור היה לי לנהל את הנושא שהוא נוגע לי, בהצבעה מותר לי להשתתף.

חיים אורון: תציע לשחרר את זה בשלוש קריאות.

רשף חן: לא, אני לא אציע את זה.

רשף חן: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה להצעת החוק?

רשף חן: בעד - 12

רשף חן: נמנעים - אין

רשף חן: אני קובע שהבקשה לפטור מחובת הנחה עברה.

רשף חן: ד.

רשף חן: הרכב הוועדה המשותפת של ועדת הכלכלה וועדת הכספים לדיון בסעיפים 97-100 בפרק י"ג בהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה), התשס"ד-2003

רוני בר-און: הנושא הבא על סדר היום היה אמור להיות הרכב הוועדה המשותפת - יש בעניין הזה מחלוקת.

שלום שמחון: חבר הכנסת סער, כל מחלוקת תפתור, מה שאתה רוצה תחליט.

שלום שמחון: מחר מתקיים דיון בוועדה.

רוני בר-און: אז דבר אתו, לא דיברת אתו.

רוני בר-און: ברגע האחרון הפכת את הכל.

רוני בר-און: בניתם מלכתחילה הרכב בלי שיקוף בין יחסי קואליציה-אופוזיציה.

שלום שמחון: תחליט מה שאתה רוצה.

שלום שמחון: אם אתה רוצה שאתה תהיה לבד - גם תהיה שם.

גדעון סער: יש מפלגות בקואליציה שלא מיוצגות פה לחלוטין - לא המפד"ל, לא שינוי.

שלום שמחון: גדעון, מה שאתה רוצה - יהיה.

גדעון סער: נדון בכך מחר.

גדעון סער: מחר מתקיימת ישיבה בשעה 9:00, תדחה אותה לשעה 9:30 ונדון בכך.

רוני בר-און: לא, זה נושא שצריך לגביו הודעה למליאה.

שלום שמחון: גדעון, תצרף את מי שאתה רוצה.

שלום שמחון: תשאיר אותי לבד - זה גם בסדר.

רוני בר-און: בהתחלה הבאת הצעה שבכלל לא משקפת את יחסי הקואליציה-אופוזיציה, אז תיקנו את זה, אבל עדיין יש קליינט אחד חסר.

שלום שמחון: אז תוסיף אותו.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, עד שחבר הכנסת גדעון סער יחליט, אני מבקש הצעה לסדר.

רוני בר-און: בבקשה.

משה גפני: זה לא קשור לוועדה הזאת, זה קשור לוועדת הכנסת.

רוני בר-און: זה קשור לכנסת בכלל?

רוני בר-און: למדינת ישראל זה קשור?

רוני בר-און: תן לי איזה זיז להיאחז בו.

משה גפני: קשור מאוד לוועדת הכנסת, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: התפרסם שהשר אולמרט והשר טומי לפיד - זה בעיתונות, אני לא יודע מכל העניין הזה - סיכמו להוריד את הקנסות לגבי הנושא של חוק העזר על פתיחת עסקים בשבת.

משה גפני: התברר שיש איזו פירצה בחוק או בתקנון, שמאפשרת לשר התעשייה, המסחר, התעסוקה, התקשורת, המינהל - אני מתנצל שאני לא זוכר את הכל – לא להביא את זה לאישור ועדת החוקה.

גדעון סער: הוא לא יכול, איך הוא יכול בלי להביא לאישור הוועדה?

משה גפני: אני לא יודע.

גדעון סער: מי אמר את זה?

משה גפני: בעיתונות כתוב כך.

גדעון סער: אז למה הוא ביקש להביא את זה?

משה גפני: הוא ביקש להביא את זה, בינתיים הוא משך את זה, זה לא מחר.

גדעון סער: לא.

גדעון סער: הוא משך את זה מכיוון שהוא הבין אל-נכון שלא יימצא לו הרוב להצעה כזאת גרועה.

משה גפני: אני רוצה לדעת האם יש לו אפשרות לעשות את זה מבלי להביא את זה לאישור ועדת החוקה, חוק ומשפט.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, האם אני יכול לקבל את חוות הדעת של היועצת המשפטית, ברשותך?

רוני בר-און: באותו מכתב שאתה כותב לשר המשפטים, עם העתק ליועצת המשפטית.

גדעון סער: יש לי הצעה, ההצעה היא כזאת - מטעם ועדת הכספים, חברי הכנסת: הירשזון, אפללו, אורון, נוקד וסלומינסקי; מטעם ועדת הכלכלה, חברי הכנסת: שמחון, בנלולו, פולישוק-בלוך, צ'יטה, ונציג ש"ס - אני לא רוצה לקבוע כרגע.

רוני בר-און: גב' לאה ורון, אני צריך אישור של ועדת הכספים לגבי חבר הכנסת סלומינסקי.

גדעון סער: חבר הכנסת וקנין מוועדת כלכלה.

רוני בר-און: אני צריך את ההסכמה של יושב-ראש ועדת הכספים לתוספת של חבר הכנסת סלומינסקי.

גדעון סער: לא צריך.

גדעון סער: זה בסדר, תאמין לי.

רוני בר-און: חבר הכנסת אילן ליבוביץ' בפנים?

גדעון סער: לא.

גדעון סער: חבר הכנסת אליעזר צ'יטה כהן.

משה גפני: זה פשוט לא בא בחשבון וזה לא יעבור - אין נציג של יהדות התורה.

גדעון סער: בסדר, זה עשרה חברים.

משה גפני: מה זה עשרה חברים?

משה גפני: מה אנחנו, קופים?

גדעון סער: אני מוכן מייד להוסיף עוד שני נציגים.

משה גפני: לא תהיה ועדה בלי נציג של יהדות התורה.

גדעון סער: מי הנציג של ועדת הכלכלה?

משה גפני: חבר הכנסת רביץ.

גדעון סער: חברי הכנסת אברהם רביץ ואיוב קרא.

דליה איציק: אני לא מסכימה.

רוני בר-און: הוועדה המשותפת כבר הופכת להיות יותר גדולה.

רוני בר-און: חבר הכנסת גפני, פיתוח הנגב ופיתוח הגליל מעניין אתכם?

משה גפני: אתה יודע מה, את מי מעניין פה הנגב והגליל חוץ ממני?

משה גפני: באמת, תראה לי מישהו.

שלום שמחון: וממני.

משה גפני: וממך, סליחה.

משה גפני: גדעון, זה מה שאתם מבקשים מאתנו להיכנס לקואליציה – אני רואה בזה משבר שאתם לא שמים נציג של יהדות התורה בוועדה.

גדעון סער: אין לי בעיה עם המשבר שאתה מכריז עליו כעת.

משה גפני: לא בא בחשבון.

משה גפני: אתה יודע מה, לנו יש נציגים בנגב ובגליל פי 13 יותר ממה שלהם.

משה גפני: הנגב והגליל זה אנחנו.

רשף חן: זה חזון אחרית הימים – שהנגב והגליל יהיה אתם.

גדעון סער: אני מציע להוסיף את חבר הכנסת רביץ מוועדת כלכלה ואת חבר הכנסת קרא מוועדת כספים, זה מגיע ל- 12 חברים.

גדעון סער: אני מוסיף עוד שניים – את חבר הכנסת רצאבי וחבר הכנסת דוד טל.

גדעון סער: זה מגיע ל- 14 חברים.

גדעון סער: היו"ר רוני בר-און:

גדעון סער: הוועדה היא ועדה משותפת בראשות ועדת כלכלה – בראשות חבר הכנסת שמחון.

גדעון סער: מטעם ועדת הכלכלה, ההרכב הוא כדלקמן: חברי הכנסת שמחון, בנלולו, פולישוק-בלוך, אליעזר כהן, וקנין, רביץ, טל; מטעם ועדת הכספים, חברי הכנסת: הירשזון, אפללו, אורון, נוקד, סלומינסקי, קרא, רצאבי.

גדעון סער: ה צ ב ע ה

גדעון סער: נגד – אין

גדעון סער: ההצעה להרכב הוועדה המשותפת של ועדת הכלכלה וועדת הכספים לדיון בסעיפים 97-100 בפרק י"ג בהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה), התשס"ד-2003, נתקבלה.

רוני בר-און: אני קובע, אפוא, שזה הרכב הוועדה.

רוני בר-און: נודיע על כך היום במליאה, תוכלו לעבוד ממחר.

רוני בר-און: תודה רבה, הישיבה נעולה.