ועדת המשנה לתיקון התקנון, כנסת 16, פרוטוקול מספר 6, 2003-11-25 16:30

רשף חן: אני פותח את ישיבת הוועדה.

רשף חן: מה היה לנו?

ארבל אסטרחן: אם אתה זוכר, התבקשנו בפעם הקודמת להכין פירוט של איך זה הולך היום מבחינת כל הנושא של פרסום סדר היום בשביל הסעיף הרלוונטי.

רשף חן: כן.

רשף חן: "סדר יום כללי - כולל את כלל הנושאים שעל סדר היום (הצעת חוק לקריאה ראשונה, הצעת חוק לקריאה שנייה שלישית, הצעות לסדר שהוחלט לכלול בסדר היום, אי-אמון, בקשות להחיל דין רציפות).

רשף חן: כולל גם 'כותרות' לעניין יום ד' - הצעות חוק פרטיות לדיון מוקדם, הצעות לסדר ושאילתות.

רשף חן: ביום הישיבה האחרון (בדרך כלל ד') - מונח על שולחן הכנסת לפני תום הישיבה, לא מופיע במחשב.

רשף חן: בדרך כלל הנושאים יעלו בשבוע שלאחר מכן לפי סדר הופעתם בסדר היום הכללי.

רשף חן: סדר יום שבועי מפורט לפי ימים - מוגש לנשיאות ביום ב' בשעה 12:00.

רשף חן: לאחר מכן עולה לדפוס ומונח למנהלי הסיעות בתאים, ואחר הצהרים מונח על שולחן הכנסת.

רשף חן: סדר יום מפורט של אותו יום - מונח על שולחן הכנסת בתחילת הישיבה, מופיע במחשב, מפורסם על לוח המודעות שליד המליאה, כולל גם פירוט של הצעות החוק והשאילתות.

רשף חן: שינויים בסדר היום - לעיתים נעשים באופן מיידי.

רשף חן: אם יש תוספת או הרבה שינויים מניחים על שולחן הכנסת סדר יום מתוקן, מעודכן לאותו יום, ומעדכנים גם במחשב ועל הלוח.

רשף חן: בנוסף - המזכירות משתדלת להודיע טלפונית לח"כים הנוגעים בדבר" - זאת אומרת, אם זאת הצעת חוק פרטית של מישהו, או משהו כזה, אז יודיעו לו.

אנה שניידר: שפתאום מתווספת או משהו.

ארבל אסטרחן: שאילתות, או הצעה ממשלתית שמישהו רשום לדבר, או שנייה ושלישית.

אנה שניידר: או ערעור שהתקבל.

רשף חן: עכשיו, מה יש לנו כאן?

רשף חן: זאת כבר הצעה?

ארבל אסטרחן: לא.

ארבל אסטרחן: בסעיף הזה התחלנו ואז אמרנו: למה יום ו' ולא יום ד' והשארנו את זה לבדיקה.

אנה שניידר: עכשיו, בכפוף לבדיקה הזאת, נתחיל.

רשף חן: אוקי, הבנו.

רשף חן: אז אנחנו מתחילים בעצם מסעיף 56.

ארבל אסטרחן: כן, ואחר כך צריך לדלג.

רשף חן: "56.

רשף חן: יושב-ראש הכנסת יקבע את סדר היום השבועי לישיבות הכנסת, בכפוף לאמור בפרק זה, והוראות התקנון לעניין סדרי הדיון בנושאים השונים וסדרי עדיפותם, ויפרסמו לא יאוחר מיום - - -" זה צריך להיות יום ד', נכון?

ארבל אסטרחן: כן.

רשף חן: יום ד' שלפני אותו שבוע.

רשף חן: "- - - יושב-ראש הכנסת רשאי לעשות שינויים בסדר היום, לגרוע ממנו או להוסיף לו, ובלבד שיפרסם הודעה על כך לפחות שעה מראש".

ארבל אסטרחן: אז זה - ראינו שלא.

רשף חן: הוא לא מפרסם מודעה.

ארבל אסטרחן: אפשר להגיד: מוקדם ככל שאפשר, או - -

רשף חן: רגע, כשעושים את השינוי, יכול להיות מצב שאומרים: טוב, עכשיו עולה נושא חדש לסדר היום - וזה מייד?

רשף חן: אין פער של שעה בין לבין?

ארבל אסטרחן: זה יכול לקרות.

ארבל אסטרחן: הם אמרו לי שלפעמים המזכיר אומר להם מהמליאה: תתקשרו לחבר הכנסת זה וזה, תגידו לו שיבוא.

ארבל אסטרחן: משתדלים שלא, אבל לפעמים - השר היה אמור להשיב והוא לא הגיע.

ארבל אסטרחן: אז מתקדמים לנושא אחר.

ארבל אסטרחן: אין מה לעשות.

רשף חן: "ובלבד שיפרסם הודעה על כך לפחות שעה מראש - - -" או שנמסרה הודעה על כך לחברי הכנסת הנוגעים בדבר?

ארבל אסטרחן: לא יקרה מצב שלא יודעים מזה, שפתאום יש נושא עלום שנוסף או הוזז.

ארבל אסטרחן: מי שיש לו עוזרים שמשתדלים להיות בעניינים - יודע.

רשף חן: מה זאת אומרת?

רשף חן: את אומרת שזה יכול להיות מיידי.

רשף חן: יכול להיות שעכשיו מעלים הצעה לחוק שלי.

ארבל אסטרחן: היא הייתה על סדר היום, היא הייתה - -

רשף חן: לא, היא לא הייתה בכלל על סדר היום.

ארבל אסטרחן: אז שמו על השולחן תוספת לסדר היום, שמו על הלוח, הודיעו במחשב והרימו טלפון.

רשף חן: לפחות שעה מראש.

ארבל אסטרחן: לא תמיד.

רשף חן: יכול להיות שזה קורה מעכשיו לעכשיו?

רשף חן: לא יכול להיות.

ארבל אסטרחן: אם הם לא ישיגו אותך, הם לא יעשו את זה מעכשיו לעכשיו.

ארבל אסטרחן: אבל נניח היו שלושה נושאים ששר המשפטים היה צריך להשיב ופתאום הוא נתקע, הוא לא הגיע - אז חייבים פתאום להזיז דברים אחרים.

רשף חן: יכול להיות שיש פרקטיקות שלא צריכות להימשך.

רשף חן: לא כל פרקטיקה מתקבלת על הדעת.

רשף חן: אם הייתם אומרים לי שהפרקטיקה מאפשרת להעלות נושא מעכשיו לעכשיו, אז היא גם בניגוד לתקנון, גם לא מתקבלת על הדעת.

ארבל אסטרחן: לפי מה שנאמר לי במזכירות, הם משתדלים ככל שניתן בעצמם לדעת - -

רשף חן: מה זה "ככל שניתן"?

רשף חן: האם מותר להם עכשיו להעלות הצעת חוק שלי בלי שדיברו אתי בטלפון ובלי שנתנו לי לפחות שעה התראה?

רשף חן: בואו נניח שאנחנו כרגע - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לקריאה ראשונה?

רשף חן: כן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא נעשה בלי תאום עם חבר הכנסת המציע.

ארבל אסטרחן: בקשר טלפוני.

רשף חן: כי צריך שעה מראש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו צריכים לתאם את זה אתך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי אתה לא בבניין?

ארבל אסטרחן: הם עושים דברים בתיאום.

ארבל אסטרחן: הם לא ישימו משהו בלי שאתה תדע או בלי שאתה תהיה מוכן.

רשף חן: אני מציע שנשאיר כך: "ובלבד שיפרסם הודעה על כך לפחות שעה מראש".

אנה שניידר: צריך לא לגעת בזה בכלל.

אנה שניידר: כרגע לא להתעסק עם זה.

אנה שניידר: אם לא יתעוררו בעיות, שיישאר ה"לפחות שעה מראש".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: קח את הסעיף של "קביעת סדר היום השבועי".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם זה סדר היום השבועי שבעיקרון התפרסם בשבוע שלפני כן, אז זה לא שינוי מעכשיו לעכשיו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: איך צץ פה השינוי מעכשיו לעכשיו?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא נמצא על סדר היום היומי?

רשף חן: לא.

רשף חן: "יושב-ראש הכנסת רשאי לעשות שינויים בסדר היום, לגרוע ממנו - -"

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: איזה סדר יום?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראה את כותרת השוליים פה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: "קביעת סדר היום השבועי".

רשף חן: סדר היום השבועי, הפרקים שלו זה הסדר היומי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז אני אומר שבסדר היום שנקבע בשבוע הקודם, אין שינוי מעכשיו לעכשיו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מעבר לזה, יש לך את סדר היום היומי.

רשף חן: זה המקום היחיד שבו מדובר על היכולת של יושב-ראש הכנסת לשנות משהו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה היא אם זה המקום.

אנה שניידר: למה לא?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כי את מדברת פה על סדר היום היומי ולא השבועי.

ארבל אסטרחן: הוא יכול לעשות השינוי גם ביומי.

רשף חן: השבועי מורכב משלושה יומיים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: סדר היום השבועי, זה שמתפרסם בסוף השבוע, הוא סדר יום שהוא מחסן נושאים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא אומר: הישיבות תתקיימנה בימים ובשעות אלה ואלה - בדרך כלל השעות השגרתיות, או אם יש שינוי - ואז זה מתחיל למנות, בדרך כלל לפי הסדר ההגיוני, קרי: אי-אמון, הודעת ממשלה וכולי, והצעות חוק וכיוצא באלה שאתה יודע עליהן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה מונח מקודם.

רשף חן: אוקי.

רשף חן: זה חוזר למה שגרם לדבר הזה.

רשף חן: בין "ויפרסמו לא יאוחר מיום ד' שלפני אותו שבוע" ובין: "יושב-ראש הכנסת - -" צריך למלא את התוכן של קביעת הימים.

רשף חן: אז צריך להיות שסדר יום מפורט - וזה גם מבהיר שהשבועי הוא לא מפורט.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: על הלוח שבכניסה לבניין לא מפרסמים את סדר היום השבועי, מפרסמים את היומי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למעשה, חבר הכנסת שמגיע למליאה לקראת 16:00, בין אם הוא רואה את זה במחשב, בין אם על השולחן ובין אם על הלוח, מה שהוא רואה זה מה שיש לפניו היום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הדף שמתחלף זה הדף היומי.

אנה שניידר: אז אפשר לעשות, באמת, (א) ו-(ב) ולכתוב : "יושב-ראש הכנסת רשאי לעשות שינויים בסדר היום, לגרוע ממנו או להוסיף לו, ובלבד שלגבי שינוי בסדר היום לאותו יום תפורסם הודעה על כך - -

רשף חן: לא משנה, אם זה למחר אז זה 25 שעות.

רשף חן: אין בעיה.

רשף חן: אבל אנה, בכל זאת אני חושב שצריך , אם זה הנוהל - מה שיגשר בין הקביעה השבועית הזאת שהיא כללית מאוד לבין השינויים שבאמת הגיוניים, כמו שדוד אומר, זה שנכניס כאן הוראות שמבהירות איך נקבע סדר היום היומי.

רשף חן: ואז נכניס כאן אחרי ה; ונאמר שסדר יום מפורט - -

אנה שניידר: של אותו יום.

רשף חן: לא, סדר יום שבועי מפורט.

רשף חן: קודם כל יש לנו סדר יום שבועי מפורט.

רשף חן: נכון?

רשף חן: בפסקה השנייה.

רשף חן: סדר יום שבועי מפורט יוגש על-ידי יושב-ראש הכנסת לנשיאות עד יום ב' בשעה 12:00.

ארבל אסטרחן: הנשיאות מאשרת את זה.

רשף חן: זה לאישור הנשיאות?

אנה שניידר: כן.

רשף חן: אז יפה.

רשף חן: יוגש על-ידי יושב-ראש הכנסת לנשיאות.

אנה שניידר: המזכירות מביאה את זה.

רשף חן: אבל יושב-ראש הכנסת קובע בעצם.

רשף חן: לא?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בפתיחת הישיבה של יושב-ראש הכנסת והסגנים, היושב ראש אומר: מה יש לנו השבוע?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש לנו כך וכך.

רשף חן: הם צריכים לאשר את זה?

רשף חן: יש הצבעה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אין הצבעה.

רשף חן: אז זה לא לאישור.

אנה שניידר: הם מאשרים רק הצעות דחופות לסדר היום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם את זה לא בהצבעה.

ארבל אסטרחן: זה לפי סעיף 1 ששם יש סמכות להסיר.

אנה שניידר: כן.

אנה שניידר: והם מאשרים דיון מהיר בוועדות.

ארבל אסטרחן: גם בעניין זה יש סמכות נפרדת לנשיאות.

ארבל אסטרחן: פה לא כתוב הנשיאות, פה כתוב - -

רשף חן: אבל סדר היום השבועי המפורט כולל גם את הנושא של ההצעות לסדר, נכון?

אנה שניידר: גם הצעות לסדר, גם הצעות לדיון מהיר, גם הצעות חוק שיונחו על שולחן הכנסת, שאנחנו בודקים אם הן אינן גזעניות וכדומה.

רשף חן: ואת כל זה הנשיאות בעצם מחליטה?

אנה שניידר: כן.

רשף חן: אז אני חושב ש"סדר יום שבועי מפורט ייקבע על-ידי הנשיאות ביום ב' בצהרים".

רשף חן: בלי לכתוב שעה.

ארבל אסטרחן: היום לא כתוב שזה הנשיאות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא כתוב שזה על-ידי הנשיאות.

ארבל אסטרחן: היום הסמכות היא של היושב ראש.

ארבל אסטרחן: הוא מביא את זה בפני הנשיאות.

רשף חן: למשל, לגבי הצעות לסדר?

אנה שניידר: את זה הוא חייב.

ארבל אסטרחן: בהוראות הדחופות כתוב מפורש: הנשיאות.

ארבל אסטרחן: כנ"ל לגבי דיון מהיר.

ארבל אסטרחן: כתוב במפורש: הנשיאות.

רשף חן: אז רק יוגש.

רשף חן: לא ייקבע אלא יוגש.

רשף חן: בסדר.

רשף חן: "סדר יום שבועי מפורט יוגש לנשיאות עד יום ב' בצהרים".

רשף חן: נעזוב על-ידי מי.

ארבל אסטרחן: ויובא לידיעת חברי הכנסת.

רשף חן: רגע.

רשף חן: קודם כל, יוגש לנשיאות עד יום ב' בצהרים.

ארבל אסטרחן: נחלק את זה: א' יהיה: "היושב ראש ייקבע את סדר היום השבועי לישיבות הכנסת בכפוף לאמור בפרק זה - - - לא יאוחר מיום ד' שלפני אותו שבוע".

רשף חן: ב': סדר יום שבועי מפורט יוגש לנשיאות.

רשף חן: בלשון סביל.

אנה שניידר: אבל אין לנו מוסד נשיאות.

ארבל אסטרחן: כתוב: "היו"ר והסגנים" אבל אפשר להכניס גם את הנשיאות.

ארבל אסטרחן: היה לנו: "הכנסת תבחר את יושב-ראש הכנסת ואת הסגנים" - זה סעיף 2 לתקנון, זה הסעיף הראשון שלנו.

ארבל אסטרחן: אפשר פה לכתוב: להלן נשיאות הכנסת.

רשף חן: כן.

רשף חן: אולי "והם יהוו יחדיו את נשיאות הכנסת".

רשף חן: ואז פה, בסעיף ב': "סדר יום שבועי מפורט - - " זה לא "ייקבע בנשיאות".

רשף חן: כי שם בעצם יש עבודה משולבת.

רשף חן: יש דברים בסמכות שלו, יש דברים בסמכות שלהם.

ארבל אסטרחן: השאלה היא אם הם יכולים לבוא ולהגיד לו: ההצעה הפרטית הזאת לא תעלה השבוע.

ארבל אסטרחן: זה נותן להם את הסמכות - -

רשף חן: אבל יש דברים שכן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה שהם קובעים זה את דחיפות ההצעות.

אנה שניידר: על זה יש סמכות ערעור.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואת הצעות החוק לבדוק שאין בהן דברי גזענות וכולי.

ארבל אסטרחן: יש שלוש הצעות חוק פרטיות ביום רביעי.

רשף חן: ואם זה ייקבע בנשיאות, מזה נובע שניתנה לנשיאות הסמכות?

ארבל אסטרחן: שהרוב בנשיאות קבע.

רשף חן: טוב, אז "סדר יום שבועי מפורט יוגש לנשיאות עד יום שני בצהרים".

ארבל אסטרחן: ויובא לידיעת חברי הכנסת?

ארבל אסטרחן: אולי לא נגיד יום שני, אלא "יוגש על-ידי יושב-ראש הכנסת לנשיאות עד יום הישיבה הראשון בשבוע.

רשף חן: ויפורסם בסמוך לאחר מכן, אך לא יאוחר מתחילת הישיבה הראשונה באותו שבוע.

רשף חן: ג'.

רשף חן: יושב-ראש הכנסת רשאי לעשות שינויים בסדר היום, לגרוע ממנו או להוסיף לו, ובלבד שיפרסם הודעה על כך מראש או תוך תיאום עם חבר הכנסת הנוגע בדבר.

אנה שניידר: אפשר לכתוב: זמן סביר או ככל שניתן, או מוקדם ככל שניתן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אל תסבך את הסעיף.

רשף חן: אז תשאיר אותו שעה מראש.

רשף חן: אני מניח שמדברים עם חבר הכנסת.

רשף חן: אם הוא מסכים, הוא מוותר על זכותו, לכאורה.

רשף חן: האמת היא שזאת לא מדיניות נכונה, לעשות את זה.

ארבל אסטרחן: משתדלים לא לעשות את זה.

ארבל אסטרחן: לפעמים פתאום השר לא הגיע, צריך להזיז דברים.

רשף חן: בקיצור, בואי נשאיר את זה כך.

רשף חן: לא נפתח את תיבת פנדורה הזאת.

ארבל אסטרחן: אז ג' נשאר כמו שהוא.

רשף חן: נכון.

רשף חן: אז מה זה: "לא יחול על הודעת הממשלה לפי סעיף 61"?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שהממשלה יכולה בכל עת לבקש להודיע.

רשף חן: ודאי, כי לא צריך בשבילה סדר יום בכלל.

רשף חן: אה, הוראה זו מדברת על כל סעיף 56.

רשף חן: לדעתי זה מיותר לגמרי לכתוב את זה.

רשף חן: את יודעת מה?

רשף חן: זה אמור לחול לא רק על ג', אלא על הכל.

ארבל אסטרחן: כן.

ארבל אסטרחן: הם הוסיפו את זה.

אנה שניידר: כי גם זה מופיע בסדר היום.

ארבל אסטרחן: סעיף 32 מסמיך את יושב-ראש הכנסת לקבוע שינויים ותוספות בסדר היום, אך לא אחת התעוררו ויכוחים באשר למועד בו הם רשאים לעשות כן.

ארבל אסטרחן: מוצע לאפשר שינויים לא יאוחר מאשר שעה מראש.

רשף חן: אז התוספת "שעה מראש" היא בכלל לא המצב הקיים.

רשף חן: זו הצעה שלהם.

ארבל אסטרחן: נכון.

רשף חן: בעצם כל זה לא קיים בכלל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זאת הייתה המציאות.

רשף חן: אז "בלבד שיפרסם הודעה מראש", זה נכון.

ארבל אסטרחן: אפשר להודיע מראש "מוקדם ככל שניתן".

ארבל אסטרחן: או שבכל זאת אתה רוצה להשאיר שעה מראש?

אנה שניידר: ובלבד שיפרסם על כך הודעה מראש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בלי שעה.

ארבל אסטרחן: אני מוחקת את הסיפא של: "הוראה זו לא תחול על הודעת הממשלה - - " כי גם בסעיף כתוב שהיא יכולה בכל עת.

רשף חן: בדיוק.

רשף חן: זה לא סדר יום, זה מחוץ לו.

ארבל אסטרחן: הם שמים מודעה עם סדר היום המתוקן, או שהם שמים תוספת ואז כתוב: "תוספת לסדר היום".

רשף חן: בסדר.

רשף חן: נשאיר את זה "ובלבד שיפרסם הודעה על כך מראש".

רשף חן: מה לגבי סדר יום מפורט של אותו יום?

רשף חן: מונח על שולחן הכנסת בתחילת הישיבה, מופיע במחשב, מפורסם על לוח המודעות - כי חלים שינויים?

אנה שניידר: לא.

אנה שניידר: זה כדי שחבר כנסת יידע ביום ג' מה צפוי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למשל, אם הייתה לך כותרת:

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעות לסדר יום או הצעות חוק פרטיות - שם אתה מקבל את הפרוט.

רשף חן: ביום שני כבר פירטנו.

רשף חן: ואז מתפרסם לוח שבועי, לכאורה, כולל את כל הימים, והוא כבר מפורט.

רשף חן: אם לא חלו שינויים לא צריך לעשות יותר כלום.

רשף חן: לא צריך לעשות יומי, נוסף, כי כבר יש לי את היומי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אין שינוי לגבי הפירוט היומי שבשבועי, זה בסדר.

רשף חן: ואם חל שינוי - כבר אמרנו שצריך לפרסם מודעה.

רשף חן: השאלה היא אם אני עושה את זה בצורה כזאת, בצורה אחרת.

רשף חן: זה לא כל כך משנה.

רשף חן: לא צריך סעיף בעניין הזה.

רשף חן: כינוס ישיבה דחופה טיפלנו כבר בשבוע שעבר.

רשף חן: סדרי קביעת סדר היום.

ארבל אסטרחן: הניסוח פה הולך: "בשני הימים הראשונים" ו"ביום האחרון" ומה קורה כשיש פחות משלוש ישיבות בשבוע?

ארבל אסטרחן: ועוד שינוי שעשיתי פה זה שהעברתי את כל מה שהוא 34.

רשף חן: בואי נקרא את סעיף 32 א' (מקריא את הסעיף).

ארבל אסטרחן: אבל לא התייחסנו לכוכבית של 56, שמשאירים אותה.

רשף חן: כן.

רשף חן: את זה צריך להשאיר.

אנה שניידר: פה יש לנו ויכוח עקרוני עם יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת רוני בר-און.

אנה שניידר: הוא לא מעוניין בשום כוכבית כי הוא טוען שפה זה דבר חקיקה ולא צריך כוכבית.

רשף חן: האמת היא שאני נוטה להסכים אתו.

אנה שניידר: אני מסכימה אתו עד כמה שאפשר, אבל יש דברים שאני חושבת שצריכים להיות מובאים לידיעתם של חברי הכנסת בפורמט של התקנון - לא כחלק ממעשה החקיקה.

אנה שניידר: כלומר, שהדבר הזה לא יופיע על שולחן מליאת הכנסת כאשר יופיע כל התקנון הזה לאישור, אבל כשאנחנו נוציא אחר כך את החוברת הזאת, נוסיף את זה כמידע שמקל על העבודה.

רשף חן: אני מציע להשאיר את ה"לפחות שעה מראש", כדי שלא תתעורר שאלה - אם אנחנו כותבים "שיפרסם על כך הודעה מראש", אנחנו מזמינים את הוויכוח של מה זה זמן סביר.

רשף חן: בהחלט יכול להיות שמישהו יגיד שזמן סביר זה יותר משעה.

רשף חן: זו לא טענה בלתי מתקבלת על הדעת להגיד, למשל, שחבר כנסת צריך זמן סביר, זמן שיאפשר לי להגיע - אפילו אם צריך להיות בתוך הבניין - וכולי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה בדיוק מה שכתוב בכוכבית: שצריך להיות בבניין.

רשף חן: אני חושב ששעה מראש זה סביר.

רשף חן: ולכתוב גם: "על-ידי הנחה על שולחן חברי הכנסת או בכל דרך אחרת".

רשף חן: כי אז זה מבהיר שאם הוא הניח על שולחן חברי הכנסת שעה מראש, הוא יצא ידי חובתו, אנחנו מייתרים את ההערה של הבג"ץ.

ארבל אסטרחן: הרי התקנון הזה יפורסם ברשומות ויונח על שולחן הכנסת לאישור.

ארבל אסטרחן: לא היו בכלל בעניין הזה הערות.

ארבל אסטרחן: אבל, מה שאנחנו מבקשים הוא שכשאנחנו נוציא את זה בפורמט של החוברת שאתה מוציא, כן יהיו הפניות לעתירות רלוונטיות, לתקדימים וכולי.

רשף חן: אם אין ברירה אז אין ברירה.

רשף חן: אבל, אם אנחנו כותבים את מה שאני הצעתי, שצריך לפרסם את זה שם או שאתם רוצים לכתוב: חצי שעה מראש - נקבע זמן - אנחנו זמן ומגדירים את האופן.

רשף חן: ואז, הבג"ץ הזה הפך להיות לא רלוונטי, כי התקנון נתן את התשובה בצורה הכי ברורה שיכולה להיות.

רשף חן: הוא לא רלוונטי יותר.

רשף חן: לכן, השאלה שלי אחרת:

רשף חן: אם הנוסח יהיה כפי שאני הצעתי, לפחות x זמן מראש, חצי שעה, שעה, או מה שנקבע, בהנחה על שולחן חברי הכנסת או בכל דרך אחרת, ומחר בבוקר יבוא פלוני ויגיד: לא ידעתי, לא זה.

רשף חן: את תשתמשי בבג"ץ או תשתמשי בתקנון?

ארבל אסטרחן: אני כמובן אשתמש בסעיף.

רשף חן: אז זה עונה על השאלה, אז לא צריך את הבג"ץ.

רשף חן: כי זה בעצם מה שאנחנו מנסים לעשות.

רשף חן: אז אנחנו אומרים: "בלבד שיפרסם על כך הודעה לפחות שעה מראש".

ארבל אסטרחן: אני רק אוודא עם המזכיר, אם הוא חושב שזאת הוראה שהם יוכלו לעמוד בה.

רשף חן: בסדר.

רשף חן: ועל ידי הנחה על שולחן חברי הכנסת או בדרכים אחרים?

אנה שניידר: לא צריך לומר.

אנה שניידר: יש לנו הגדרה של פרסום בכל מיני העתקים.

אנה שניידר: לפרסם זה בכל דרך יעילה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יצאת ידי חובה שעשית את זה שעה קודם, יבוא חבר הכנסת ויגיד: "אבל אני לא הייתי, הודעת לי שעה אבל אני יצאתי".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אומר לו הבג"ץ: כל זמן שהמליאה מתקיימת, אתה בכלל להיות בכנסת.

רשף חן: אנחנו חוזרים לסדרי קביעת סדר היום.

רשף חן: "בשבוע הכולל יותר משני ימי ישיבות, ייקבע סדר היום לישיבות הכנסת בשני ימי הישיבות הראשונים של השבוע, על-ידי יושב-ראש הכנסת על-פי הצעת הממשלה".

ארבל אסטרחן: אולי לא צריך את "יושב-ראש הכנסת", כי אמרנו את זה בסעיף 56.

רשף חן: נשאיר את זה בשביל הכבוד.

רשף חן: "כן יכלול יושב-ראש הכנסת בסדר היום של ימים אלה, כל נושא שסעיף קטן (ב) אינו חל עליו, ובלבד שלהצעות הממשלה תינתן עדיפות".

רשף חן: "יום הישיבה האחרון של הכנסת בכל שבוע יוקדש לדיון בהצעות לסדר היום ובהצעות חוק של חברי הכנסת המובאות לדיון מוקדם, על-פי סדר שקבעה נשיאות הכנסת.

רשף חן: ואולם רשאית הנשיאות לקבוע לדיון זה מועד אחר באותו שבוע, או בשבוע שלאחריו, והודעה על כך תינתן לחברי הכנסת".

רשף חן: זו הנשיאות?

רשף חן: זה לא היושב ראש?

רשף חן: כל הנושא של שבוע בן-יומיים לא קיים פה, בעצם, בתקנון הקיים?

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: יש פה עכשיו איזו סתירה, שבסעיף 56 החדש שלנו היושב ראש הוא זה שקובע ובסעיף 58 (ב) פתאום הכנסנו את הנשיאות.

ארבל אסטרחן: איך היא הגיעה לכאן בכלל?

רשף חן: נכון.

רשף חן: "יום הישיבה האחרון של הכנסת בכל שבוע יוקדש לדיון בהצעות לסדר היום ובהצעות חוק של חברי הכנסת - -" זה ברמת סדר יום שבועי.

רשף חן: מה שנקבע ביום ד', את זה קובע היושב ראש - "על-פי סדר שקבעה נשיאות הכנסת".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הטבלה שקובעת את הסדר, את מי שחושבים עליו מראש, מובאת בפני חברי הנשיאות.

אנה שניידר: מודיעים להם.

ארבל אסטרחן: זה מה שהוספנו שהוא מוגש על-ידי יושב-ראש הכנסת לנשיאות.

רשף חן: אני חושב שב"סדר יום מפורט יוגש על-ידי היושב ראש לנשיאות", שם צריך לכתוב: "הנשיאות תקבע את ההצעות הדחופות שיועלו לסדר - - "

אנה שניידר: יש לזה סעיף נפרד.

ארבל אסטרחן: יש לנו פרק על סדר יום ושם יש הצעות דחופות לסדר יום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה תיקון "level", העניין הזה של הסגנים, כי הם עושים פה התאמה לעניין של קביעת מועד אחר לדיון בהצעות של חברי הכנסת, שזה נעשה על-ידי יושב-ראש הכנסת והסגנים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז הם אומרים שגם הבסיס נעשה על-ידי יושב-ראש הכנסת והסגנים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא היה במקור.

ארבל אסטרחן: היום, בפועל, מי שקובע את סדר היום וגם את הסדר בפנים זה יושב-ראש הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זו תוספת.

רשף חן: לא לעשות את זה.

רשף חן: אנחנו מפנימים את המצב הקיים.

רשף חן: "יום הישיבה האחרון של הכנסת בכל שבוע יוקדש לדיון בהצעות לסדר היום ובהצעות חוק של חברי הכנסת המובאות לדיון מוקדם - - " מוחקים את: "על-פי סדר שקבעו" וכולי, ואולם רשאי היושב ראש לקבוע לדיון זה מועד אחר באותו שבוע, או בשבוע שלאחריו, והודעה על כך תינתן לחברי הכנסת.

ארבל אסטרחן: מה קורה אם יש בשבוע הזה יומיים?

רשף חן: רגע.

רשף חן: (ג) אומר: "הוראת סעיף קטן (ב) לא תחול בשבוע שדנה בו הכנסת בתקציב המדינה ובחוקים הנלווים לו".

רשף חן: למה החוקים הנלווים לו בירוק?

אנה שניידר: כי זה חוק ההסדרים.

אנה שניידר: זה חדש.

רשף חן: זה מתאר מצב קיים בפרקטיקה?

ארבל אסטרחן: כן.

רשף חן: אז לא צריך צבע ירוק.

רשף חן: אין התייחסות לשבוע של יומיים בהמשך?

ארבל אסטרחן: לא.

אנה שניידר: מה אתם עושים בשבוע כזה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אין כלל ברזל בעניין הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שצריך לקבוע שאם זה, נניח, שלישי ורביעי או שני ורביעי, להשאיר את יום רביעי כיום חברי הכנסת.

ארבל אסטרחן: ואם זה שני שלישי?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז ממשלה.

ארבל אסטרחן: אז צריך להגיד ימים ב ו- ג'.

ארבל אסטרחן: לא צריך להגיד היום הראשון או השני.

אנה שניידר: את זה צריך להשאיר לסמכות שיורית כזאת של יושב-ראש הכנסת ושל הנשיאות.

אנה שניידר: מה עושים בשבוע כזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האמת היא שהפרקטיקה תכתיב את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אגיד לך מדוע: אם זה ימים שני ורביעי, אז יש זמן ביום שני לכנס נשיאות, להודיע לממשלה, להתכונן וכולי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם זה שלישי ורביעי זה קצת בעיה עם הצעות חוק פרטיות.

ארבל אסטרחן: השאלה היא אם אפשר להגיד: בימים ב', ג', יחול א', ביום ד' יחול ב' ואז לא משנה כמה ימים יש באותו שבוע.

ארבל אסטרחן: האם זה נכון?

רשף חן: לא, אני לא חושב שזה נכון.

רשף חן: אני חושב שצריך להשאיר שיקול דעת ליושב ראש הכנסת.

רשף חן: השאלה היא אם ניתן, ניסוחית, ברגע שאמרנו ב-56 שיושב ראש הכנסת יקבע את סדר היום, 58(א) החלנו אותו רק על ימים שבהם יש יותר משני ישיבות, האם זה לא מחזיר אותו, בשבוע ש-58(א) לא חל בו, ל-56?

רשף חן: יושב-ראש הכנסת יקבע לפי שיקול דעתו.

ארבל אסטרחן: אז מה אנחנו עושים עם 58?

רשף חן: 58 חל.

ארבל אסטרחן: אז להשאיר את זה ככה, כמו שזה?

ארבל אסטרחן: האם פה לא צריך להגיד: בשבוע הכולל יותר משני ימי ישיבות?

רשף חן: תגידו לי אתם.

רשף חן: יכול להיות מצב שבשבוע שהוא לא שבוע תקציב, לא יהיו בכלל הצעות חוק פרטיות והצעות לסדר, אלא רק הצעות ממשלה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יכול להיות, אבל חברי הכנסת לא אוהבים את זה.

רשף חן: אני חבר כנסת.

רשף חן: למה שנסכים לזה?

רשף חן: יש לפעמים שבוע של יום אחד?

רשף חן: אפשר לעשות פה סעיף - אולי בסעיף ב' - לפתוח אותו "בשבוע הכולל יותר משני ימי ישיבות".

אנה שניידר: אז אפשר לעשות את זה 1 ו-2.

רשף חן: יכול להיות מצב שהכנסת תשב שלישי, רביעי חמישי או ראשון, שני שלישי.

אנה שניידר: אני מציעה שתכניס פה סעיף כללי - -

ארבל אסטרחן: על שבוע שיש בו פחות משלושה ימים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אתה הולך לפי 32(ב), אז בכלל לא מעניין כמה ימים יש באותו שבוע.

ארבל אסטרחן: ישיבה אחת לשבוע ביום האחרון שבו.

סגן מזכיר ה: כן.

סגן מזכיר ה: התקנון כאילו קובע שביום האחרון זה הצעות חוק פרטיות והצעות לסדר היום.

רשף חן: את יכולה להוסיף סעיף ח', שאומר: הוראות סעיף זה יחולו בשבוע הכולל יותר משני ימי ישיבות, בכל מקרה אחר תקבע נשיאות הכנסת את סדר היום לפי שיקול דעתה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אתה תשאיר את הסעיף לפי התיקון הזה "יום הישיבה האחרון של הכנסת - -" וכולי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר, יכולים להגיד: בשבוע שיש בו רק שני ימים היום האחרון לא יהיה זה, אלא אנחנו דוחים את הצעות החוק וההצעות לסדר לשבוע הבא.

רשף חן: כן, אבל מה עם הצעות הממשלה?

רשף חן: האם אני חייב, לכאורה, לתת להם שני ימים?

רשף חן: לפי 58(א) כמה ימים אני חייב לתת לממשלה?

רשף חן: אחד, שניים, בכלל לא?

רשף חן: בשבוע שיש בו רק שני ימים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בשבוע כזה 58(א) לא חל.

רשף חן: אבל מה כן חל?

אנה שניידר: לכן צריך להוריד פה את "בשבוע הכולל יותר משני ימי ישיבות", וזה יהיה ברור שזה שבוע שכולל יותר משני ישיבות.

אנה שניידר: איך זה יהיה ברור?

אנה שניידר: יתווסף סעיף קטן (ח) שאומר: "הוראות סעיף זה יחולו לגבי שבוע שכולל יותר משתי ישיבות ובכל מקרה אחר נשיאות הכנסת, לפי שיקול דעתה, רשאית לקבוע את סדר היום".

רשף חן: נשיאות או יושב-ראש?

רשף חן: למי הסמכות?

רשף חן: היושב ראש קובע את סדר יומה של הכנסת, כבר אמרנו.

ארבל אסטרחן: כבר אמרנו שהכנסת תקיים ישיבות בימים ב', ג' ו-ד'.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת: אם עושים ישיבה ביום א' או ביום ה' זו כבר ישיבה נוספת.

ארבל אסטרחן: ואז יש לנו את 58(ז) הקטן, החדש: "קבע יושב-ראש הכנסת ישיבה נוספת - - יקבע את סדר יומה".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה בסדר, כי זה מדבר על דברים מיוחדים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה היא מה קורה כשיש לך ב'ו-ג', או ב' ו-ד' או ג' ו-ד'.

רשף חן: אני חושב שצריך להיות סעיף שאומר: במצב הזה או היושב ראש או הנשיאות פשוט קובעים.

ארבל אסטרחן: 51 היום אומר לנו: הכנסת תקיים ישיבות בימים ב', ג', ו-ד'.

ארבל אסטרחן: אז אפשר להפנות - - .

ארבל אסטרחן: ואחר כך כתוב: "יושב-ראש הכנסת רשאי לקבוע, באישור ועדת הכנסת, את מספר הישיבות, הוא רשאי לקבוע ישיבה נוספת בזמניה.

ארבל אסטרחן: אם באחד הימים האמורים ואם ביום חול אחר".

רשף חן: הוא יכול גם לבטל ימים.

ארבל אסטרחן: כשהוא קבע, הוא יקבע את סדר היום.

רשף חן: מה אם ימים ב', ג' ו-ד' זה ראש השנה, יום כיפור ופסח?

ארבל אסטרחן: כתוב לך: הוא קבע ישיבה נוספת, הוא יקבע את סדר יומה.

רשף חן: אבל אם הוא לא קבע?

רשף חן: אם הוא קבע א', ד' ה' - חלה סיטואציה אחת, כי יש שלושה ימים ואז הסעיף הזה חל.

רשף חן: אם הוא קבע רק א', ה' - זה סיפור אחר.

אנה שניידר: ואם הוא לא קבע כלום נשארה רק ישיבה של יום ד'.

רשף חן: את רוצה לעשות הבחנה, בעצם, בין מצב שבו יש שבוע של שני ימים ומצב שבו יש שבוע של שלושה ימים.

רשף חן: הסעיף הכללי הוא שבוע של שלושה ימים, ולדעתי צריך להיות בו סעיף ח' שאומר: רבותי, כל מה שאנחנו רואים כאן מתייחס למצב הנורמלי, לשבוע של שלושה ימים.

ארבל אסטרחן: אז א' יגיד: "סדר היום לישיבות הכנסת בשני הימים הראשונים של השבוע ייקבע על ידי היושב ראש על פי הצעת הממשלה", ב' יגיד: "יום הישיבה האחרון של הכנסת בכל שבוע יוקדש - - -" ו –ח' יגיד:"יתקיימו פחות משלושה ימי ישיבות בשבוע - - -

רשף חן: זה לא מבהיר את זה מספיק.

רשף חן: תגידי: "הוראות סעיף זה לא יחולו בשבוע בו יתקיימו פחות משלושה ימי ישיבות, שאז תקבע נשיאות הכנסת את סדר היום לפי שיקול דעתה".

רשף חן: אני רוצה לראות אם סעיף ח' מתאים לכל שאר הסעיפים.

רשף חן: לגבי סעיף ג' אין לי בעיה עם סעיף ח'.

רשף חן: לגבי סעיף ד' – כל מה שצריך להיות פה זו הוראה שאומרת:

רשף חן: אין האמור בהוראות סעיף זה כדי למעט מזכותו של יושב ראש הכנסת להוסיף - - -

ארבל אסטרחן: אז מוצה - - -

רשף חן: מוצה זה מצוין.

רשף חן: זה נכון, מוצה זה הכי טוב.

רשף חן: סעיף ה': "לבד מזכותה למסור הודעה בכל עת – אני רוצה להוסיף פה: מחוץ לסדר היום.

אנה שניידר: המילים "בכל עת" כוללות את "מחוץ לסדר היום".

רשף חן: אני רוצה להוסיף את זה כדי להבהיר את הפלוגתא שהייתה, כנראה, בוועדת יצחק לוי, האם צריך להוסיף את זה לסדר היום או לא, צריך לפרסם מודעה או לא.

רשף חן: אם אנחנו כותבים "מחוץ לסדר היום", אז ברור שלא צריך לפרסם את זה בסדר היום.

ארבל אסטרחן: אפשר להוסיף את זה בסעיף 61ב.

אנה שניידר: "מבלי שתיכלל בסדר היום".

רשף חן: אז נוסיף שם: "הודעה - - - מבלי שתיכלל בסדר היום".

רשף חן: וכאן (ה) "לבד מזכותה למסור הודעה בכל עת, לפי סעיף 61ב', רשאית הממשלה לבקש לשבץ סעיף בסדר היום של יום הישיבה האחרון בשבוע.

רשף חן: סעיף זה יידון לאחר גמר הדיון בהצעות לפי סעיף קטן (ב)".

רשף חן: (ו) "תשובות לשאילתות יכול שיינתנו בכל אחת מהישיבות.

רשף חן: (ז) "קבע יושב ראש הכנסת ישיבה נוספת לפי סעיף 51 (ב), יקבע את סדר יומה.

רשף חן: ואז הוספנו: (ח) "הוראות סעיף זה לא יחולו בשבוע בו יתקיימו פחות משלושה ימי ישיבות, שאז תקבע נשיאות הכנסת את סדר היום לפי שיקול דעתה.

אנה שניידר: אני מציעה לבטל את סעיף קטן (ג) ולהוסיף אותו כסיפא לסעיף קטן (ב) ואז המספור ישתנה והסעיף האחרון יהיה סעיף (ז), שיגיד ש"הוראות סעיף זה לא יחולו בשבוע בו יתקיימו פחות משלושה ימי ישיבות, שאז תקבע נשיאות הכנסת את סדר היום לפי שיקול דעתה".

רשף חן: אוקי.

ארבל אסטרחן: סעיף 59 אושר בפעם שעברה.

ארבל אסטרחן: כולו.

רשף חן: גם 60?

ארבל אסטרחן: דיברנו עליו בפעם שעברה.

רשף חן: 61?

ארבל אסטרחן: דיברנו.

רשף חן: ועכשיו הוספנו את התיקון האחרון.

ארבל אסטרחן: אני סימנתי עד איפה.

ארבל אסטרחן: אבל יש שם עניין אחד בכחול.

ארבל אסטרחן: בסעיף 62, אחרי (א).

רשף חן: התאמה לחוק יסוד: הממשלה החדש.

רשף חן: האם להתייחס למכתב ההסכמה?

רשף חן: מה זה?

ארבל אסטרחן: יש לנו היום חוק יסוד: ממשלה, חדש, האם צריך להתייחס אליו בתקנון?

ארבל אסטרחן: רציתי לדעת מהמזכיר או סגן המזכיר האם התעוררו שאלות לגבי כתב ההסכמה.

ארבל אסטרחן: כי סעיף 28 לחוק החדש אומר: "חבר כנסת פלוני שהסכים לכך בכתב".

ארבל אסטרחן: זה הכל.

ארבל אסטרחן: האם התעוררו בעיות שמחייבות איזושהי קביעה בתקנון?

ארבל אסטרחן: כי הוא לא מתייחס לזה בכלל.

רשף חן: אני חושב שצריך לפתוח את סעיף 62 א ולכתוב: "בכפוף להוראות חוק יסוד: הממשלה - - -".

ארבל אסטרחן: השאלה היא אם צריך לעשות איזשהן תוספות בתקנון?

ארבל אסטרחן: היום חוק היסוד הוא מאד מתומצת.

ארבל אסטרחן: האם צריך להרחיב אותו?

אנה שניידר: אני אתן דוגמה: מתי מגישים בקשות לאי-אמון?

אנה שניידר: ביום רביעי?

סגן מזכיר ה: השאלה היא מה את עושה עם קריאה שלישית ביום שלישי בשעה 20:00 בערב, כאשר באה זהבה גלאון ואומרת: סיעת מרצ רואה בזה אי אמון בממשלה.

סגן מזכיר ה: ואז מתחילים לצעוק: מי המועמד לראשות הממשלה?

סגן מזכיר ה: לכן, כל זה צריך לדעתי להיות כתוב במפורש.

אנה שניידר: השאלה שלי היא אחרת, האם לבקשה מסודרת שביום רביעי מגישים אותה, האם צריך לצרף לה את מכתב ההסכמה?

אנה שניידר: סגן מזכיר הכנסת דוד לב סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדעתי כן.

ארבל אסטרחן: אז זה בדיוק מה שרציתי לדעת.

אנה שניידר: כי זה לא כתוב בחוק היסוד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדעתי כן.

רשף חן: אוקי.

רשף חן: סעיף (ג).

רשף חן: "בהצעה להביע אי אמון בממשלה יש לציין את עילת ההצעה ולצרף אליה הסכמה בכתב כאמור בסעיף 28 לחוק היסוד".

רשף חן: ואז באמת – לא צורף, לא צריך להעלות את זה לסדר היום.

אנה שניידר: כי לא רוצים שישלפו את זה ברגע האחרון.

ארבל אסטרחן: זה פותר כשזה הוגש מראש.

ארבל אסטרחן: זה לא פותר את המצב שדוד אמר, שהם בסוף דיונים.

רשף חן: גם שם הם צריכים לציין את עילת ההצעה.

רשף חן: הוא עדיין צריך לציין את זה.

רשף חן: הם לא צריכים בכל מקרה להגיש את זה בכתב?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הם קמים ואומרים.

רשף חן: השאלה היא אם זה לא נכון לדרוש את זה בכתב.

ארבל אסטרחן: עד היום לא דרשו בכתב.

רשף חן: עכשיו צריך את זה.

רשף חן: צריך כתב ההסכמה שלו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נכון.

רשף חן: סעיף (ג) חל על שני סוגי ההצעה.

רשף חן: אז צריך להיות כך: "בהצעה להביע אי-אמון בממשלה בדרך של הצעת סעיף לסדר היום יש לציין את עילת ההצעה - - -".

רשף חן: עכשיו סעיף קטן חדש, אולי (ג)(1): "להצעה להביע אי-אמון בממשלה יצורף מכתב הסכמה כאמור בסעיף כך וכך.

ארבל אסטרחן: בעצם לא אמרנו הרבה כי זה נאמר כבר בחוק היסוד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראה, הנושא של האי-אמון הפך להיות פרובלמטי מהרגע שבו קמו חברי כנסת והתחילו לצעוק "אי-אמון" וכולי.

ארבל אסטרחן: בסוף כתוב שיתקיים דיון מהותי.

ארבל אסטרחן: החלטנו שיתקיים דיון מהותי בכל נושא האי-אמון והשימוש בו לשם דחיית הצבעות.

רשף חן: מה יש פה לקיים דיון מהותי?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אגיד לך מדוע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למשל, מהי עמדת הממשלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה אומר: אני מגיש אי אמון – אתה הגשת הצעת חוק פרטית וזהבה גלאון תראה בהצבעה בקריאה שלישית הצבעת אי-אמון בממשלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך לוודא את עמדת הממשלה – היא בעד החוק, נגד החוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה עניין החוק שלך לעניין האי-אמון בממשלה?

רשף חן: אוקי.

רשף חן: אז בכפוף לזה – סעיף (ג) אפשר לכתוב: הצעה להביע אי-אמון בממשלה תוגש בכתב - - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רגע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אי-אמון בחקיקה צריך להיות רק בהצעות חוק ממשלתיות ולא בהצעות חוק פרטיות.

רשף חן: זה כבר נושא שחורג מהמנדט שלנו.

רשף חן: אני רוצה להישאר בתוכו.

ארבל אסטרחן: היום זה לא בכתב.

רשף חן: מה הבעיה שזה כן יהיה בכתב?

ארבל אסטרחן: עד שזה יהיה בכתב כבר יצביעו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תגישי את זה מראש, מה הבעיה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תגידי מראש, שאת תראי בהצעה הזאת הצבעת אי-אמון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אגיד לך מדוע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מי מגיש את זה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: סיעה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רק יושב ראש הסיעה?

ארבל אסטרחן: לא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה זה לא?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חבר כנסת אחד מתוך 19, לא נראה לי חוק מסוים, אני אומר: אני רואה בזה אי-אמון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הלוא הייתה זילות מסוימת של האי-אמון.

רשף חן: אתם רוצים לעזוב את זה ולעשות דיון מהותי?

אנה שניידר: כן.

אנה שניידר: בואו נעזוב את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כן.

ארבל אסטרחן: אבל בואו רק נוסיף שני דברים שאתה אמרת, כי הם נכונים: בהצעה להביע אי-אמון - - -

רשף חן: יש לציין את עילת ההצעה.

ארבל אסטרחן: כן.

ארבל אסטרחן: את זה תיקנתי.

ארבל אסטרחן: וכאן "להצעה להביע אי-אמון בממשלה תצורף הסמכה בכתב של חבר הכנסת - - -"

רשף חן: זה חייב להיות.

רשף חן: זה על פי חוק, ועל השאר אנחנו נעשה דיון.

רשף חן: אנחנו עוברים לעמוד 30: "סדר-היום בכנס מיוחד של הכנסת".

רשף חן: וזה מתאים לסעיף 37.

רשף חן: "עשרים וחמישה חברי הכנסת הדורשים לכנס כנס מיוחד של הכנסת, בהתאם לסעיף 9(ב) לחוק הכנסת, רשאים לפרט בדרישתם נושא אחד או שני נושאים לסדר יומו של הכנס המיוחד.

רשף חן: יושב ראש הכנסת יעמיד את הנושא או הנושאים על סדר יומו של הכנס המיוחד, כהצעות לסדר היום".

רשף חן: זה הנוהג, נכון?

ארבל אסטרחן: לא, היום זה הצעות דחופות לסדר היום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רואים אותן כהצעות דחופות לסדר היום, אם כי נותנים עשר דקות לדובר.

ארבל אסטרחן: ההצעה של יצחק לוי, היא שזה יהיה הצעות לסדר היום ולא הצעות דחופות.

רשף חן: ואז מה?

ארבל אסטרחן: הפרוצדורה שונה.

רשף חן: זה יורד להם מהמכסה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מאיזה מכסה, של מי, תוריד?

רשף חן: הרי במהות זו הצעה דחופה.

רשף חן: מה הנוהל של סדר הדוברים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעה דחופה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אחד נואם, הממשלה משיבה, יש אפשרות להצעות אחרות.

רשף חן: אז לא צריך להיות כהצעות לסדר היום, אלא כהצעות דחופות לסדר היום.

ארבל אסטרחן: מה קורה, למשל, אם רוצים לדון בהצעת חוק?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: רק לפי בקשת הממשלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז כן.

רשף חן: אז אולי צריך להבהיר כאן: למעט הצעות חוק.

אנה שניידר: אנחנו אומרים היום שאפשר.

אנה שניידר: הכנסת לא חדלה להתקיים בתקופת הפגרה.

רשף חן: זאת אומרת, 25 חברי כנסת יכולים לבקש להניח הצעת חוק?

אנה שניידר: לא מקובל לעשות את זה, אבל אפשר.

אנה שניידר: זה קרה פעם אחת, זה בדרך כלל על פי דרישת הממשלה.

ארבל אסטרחן: יש לנו רשימה של הדוגמאות.

ארבל אסטרחן: זה ה (ה) החדש.

ארבל אסטרחן: אז אולי נקרא ואחר כך נראה.

רשף חן: בסדר.

רשף חן: "מדרשו עשרים וחמישה חברי הכנסת לכנס את הכנסת, אין הם יכולים לבקש העלאת נושאים נוספים באותו כנס מיוחד.

רשף חן: אין באמור כדי למנוע מעשרים וחמישה חברי כנסת אחרים לדרוש כינוס מיוחד באותו מועד ולפרט בדרישתם נושא אחד או שניים שאותו הם מבקשים להעלות, ובלבד שהכנסת לא תדון בנושא שהעלאתו אינה נתמכת על יד עשרים וחמישה חברי כנסת".

אנה שניידר: יש כוכביות כאן.

רשף חן: אני לא מבין למה ה"בלבד" הזה.

רשף חן: זה לא ברור?

רשף חן: מאיזה שנה זה?

אנה שניידר: 64.

אנה שניידר: אולי נשפר את זה.

רשף חן: אוקי.

רשף חן: אז (ב) ברור.

רשף חן: (ג) "בכנס מיוחד של הכנסת לפי סעיף זה, ינמק חבר כנסת אחד בלבד כל נושא שפורט בדרישה".

רשף חן: ברור.

רשף חן: (ד) "דרשו עשרים וחמישה חברי הכנסת לכנס כנס מיוחד של הכנסת לדיון בהצעה להביע אי אמון לממשלה, יקבע יושב ראש הכנסת את הכנס המיוחד במועד שלא יקדם משבוע ולא יאוחר משבועיים מיום הבקשה".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הנוהג הוא שאין אי-אמון בפגרה.

ארבל אסטרחן: ואז אמר היועץ המשפטי הקודם לכנסת – וזה נאמר מאז שוב – שהכנסת לא מפסיקה לעבוד.

ארבל אסטרחן: ברגע שיש מספר חברי כנסת שדורשים את זה, אי אפשר למנוע את זה.

רשף חן: השאלה אם שבוע זה מספיק.

ארבל אסטרחן: עד לפני כמה שנים היה צריך שלושים ח"כים כדי לכנס את הפגרה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בסיטואציה הזאת כל שבוע יהיה אי-אמון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ביום שבו תהיה הצבעה על אי-אמון, תוגש הבקשה לאי-אמון הבא.

רשף חן: נכון, הם יכולים לדרוש עוד פעם ועוד פעם.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל שבוע אי-אמון בפגרה.

רשף חן: זו צרה.

רשף חן: בפגרה גם אנשים נוסעים באמת לחו"ל, חלקם במשלחות רשמיות.

אנה שניידר: צריכים גם לקחת בחשבון שהכנסת לא חדלה להתקיים ואולי, במסגרת הדיון על הצעות אי-אמון, אפשר להתחיל לחשוב על מכסות, לפחות בפגרה.

רשף חן: אני הייתי עושה: "דרשו שלושים וחמישה" במקום "עשרים וחמישה".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היה פעם דיון מהותי על הנושא של האי-אמון ואז אמרו:

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בואו נעשה מהאי-אמון משהו מסודר וקבעו שרק אם מספר המתקרב לשישים מגיש אי-אמון, זה יכול להפוך למשהו אמיתי.

רשף חן: אז נניח שנגיד: קרוב לחמישים חברי כנסת.

אנה שניידר: אבל אם האופוזיציה קטנה?

רשף חן: אופוזיציה זה מושג שאפשר להגדיר אותו, נכון?

ארבל אסטרחן: זה מוגדר בחוק.

רשף חן: אז אפשר לכתוב: דרשו שני שליש מחברי האופוזיציה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה חלק מהדיון המהותי על אי אמון.

רשף חן: אני מציע: "דרשו 35 חברי כנסת - - - כנס מיוחד - - - לא יוקדם מעשרה ימים - - -" – שבוע זה מעט מדי – "ולא יאוחר מ-21 ימים מיום הבקשה".

רשף חן: ולדעתי – ובלבד שבקשה כזאת יכולה להיות מונחת פעם אחת בפגרה.

רשף חן: אחרת כל 21 יום אותם 35 יגישו.

רשף חן: יש לך פעם אחת להגיש.

רשף חן: בסעיף 64(א) נכתוב: "עשרים וחמישה חברי הכנסת הדורשים לכנס כנס מיוחד של הכנסת" - בזמן פגרה – "בהתאם לסעיף 9(ב) לחוק הכנסת - - -" ואז, ברגע שעשינו את זה, אנחנו יכולים להשתמש גם בסעיף (ד) במילים: "בזמן פגרה".

רשף חן: "דרשו שלושים וחמישה חברי כנסת - - -" וכולי ובלבד - - -

ארבל אסטרחן: "ובלבד שחבר כנסת לא יחתום על בקשה כאמור יותר מפעם אחת באותה פגרה".

רשף חן: בדיוק.

רשף חן: עכשיו, אל תכתבי "חדש, ועדת יצחק לוי", כי זו תהיה הטעייה.

רשף חן: כי אנחנו שינינו.

רשף חן: תכתבי "חדש".

רשף חן: (ה) דרשו עשרים וחמישה חברי הכנסת לכנס כנס מיוחד של הכנסת לדיון מוקדם בהצעת חוק של חבר הכנסת, יכנס יושב ראש הכנסת את הכנסת ובלבד שהתקיימו שני אלה - - עברו לפחות ארבעים וחמישה ימים מהנחתה של הצעת החוק על שולחן הכנסת, או אישרה ועדת הכנסת את הבאתה של הצעת החוק לדיון מוקדם לפני עבור התקופה האמורה.

רשף חן: לפחות אחד מחברי הכנסת אשר הגישו את הצעת החוק, נמנה עם חברי הכנסת שדרשו את הכנס המיוחד.

ארבל אסטרחן: הם אומרים פה: היה ספק אם ניתן לכנס את הכנסת לכנס מיוחד לשם דיון מוקדם בהצעת חוק.

רשף חן: למה לא? זה יכול להיות אחד הנושאים.

רשף חן: יש לי זכות לנושא, זה בהחלט יכול להיות אחד הנושאים.

רשף חן: למה לא?

אנה שניידר: נכון, אבל צריך באופן מפורש להגיד שזה כולל הצעת חוק.

ארבל אסטרחן: עכשיו, זה בדיון מוקדם, כי בקריאה ראשונה ברור שאפשר.

רשף חן: למה זה לדיון מוקדם?

רשף חן: למה זה לא לדיון בהצעת חוק?

רשף חן: יכול להיות גם קריאה ראשונה, יכול להיות גם קריאה שלישית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מהסיבה הפשוטה שההנחה שאומרת שבתקופת הכנסים אתה כאן, לא קיימת בפגרה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לו יתואר שיושב ראש ועדת חוקה יגמור הצעת חוק בקריאה שניה ושלישית, יבקש אותה עם 25 חתימות בפגרה ואתה, שיש לך שש הסתייגויות מהותיות שהן אצלך הדבר הכי חשוב בעולם - - -

ארבל אסטרחן: אם זה חוק נורא דחוף ונורא חשוב, אז עכשיו נחכה שלושה חודשים?

רשף חן: קשה לי להאמין שחוק יכול להיות דחוף ברמה של שלושה חודשים.

ארבל אסטרחן: הוועדות עובדות בפגרה.

ארבל אסטרחן: אז בוא תדרוש גם פה 35 חתימות.

ארבל אסטרחן: הרי לכנס רגיל, בשביל דיבורים, מספיק 25 חתימות, להצעת חוק או לאי-אמון, צריך 35?

אנה שניידר: פה הייתי קובעת אפילו ארבעים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל פה את עלולה לקחת מחבר כנסת שהשקיע במשך המושב עבודה, כשזה בא לתכל'ס אומרים לו: אתה בחוץ לארץ.

רשף חן: תשמעו, אני חושב שכל העסק מיותר, כי אם יש 61 אז הממשלה תתמוך בזה.

רשף חן: כי 61 זה בהגדרה - - -

אנה שניידר: ואם זו הצעת חוק שהממשלה מעוניינת בה?

ארבל אסטרחן: כן.

ארבל אסטרחן: הממשלה יכולה לבקש כל דבר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המציאות היא שכמעט מאה אחוז מהנושאים שנידונים בפגרות זה הצעות כמו לסדר היום.

רשף חן: אני חושב שבסעיף (ה) יש פה בכל זאת בעיה.

רשף חן: הסכנה היא שעל ידי זה יחטפו חוקים.

רשף חן: בוא נניח שאנשים נמצאים בחוץ לארץ.

רשף חן: אני אופוזיציה.

רשף חן: אם אני רוצה להגיש הצעת אי-אמון, אני מראש נדונותי לכישלון כי אני צריך 61.

רשף חן: לעומת זאת, פה אני יכול לעשות מחטף.

רשף חן: אני מנצל את העובדה שאנשים לא זמינים כדי להעביר חוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 25 חברי כנסת מהאופוזיציה יכולים ליזום הצעת חוק טרומית, קריאה ראשונה, ועדת כלכלה תשב לצורך העניין הזה ותביא את זה לשניה ושלישית והקואליציה מבלה בחוץ לארץ.

רשף חן: בדיוק.

רשף חן: הממשלה, אם היא מבקשת הצעת חוק, היא לוקחת את הסיכונים שלה.

רשף חן: היא תספור שאנשים ישנם.

רשף חן: וגם, מחטף מהקואליציה כלפי האופוזיציה הוא פחות בעייתי.

רשף חן: כי זה התהליך הרגיל.

אנה שניידר: אז אתה מציע לבטל את הסעיף הזה, בכלל?

רשף חן: כן.

ארבל אסטרחן: אז צריך להגיד משהו נגטיבי.

רשף חן: נכון.

רשף חן: לדעתי צריך להיות בסעיף 64 (א): "נושא אחד או שני נושאים לסדר יומו של הכנס המיוחד, שאינן הצעות חוק פרטיות".

אנה שניידר: אז אנחנו מורידים את (ה).

רשף חן: נכון.

ארבל אסטרחן: אז מה שאמרת מופיע בירוק והצעות לסדר היום גם בירוק?

ארבל אסטרחן: בסיפא?

ארבל אסטרחן: כי היום זה הצעות דחופות.

רשף חן: לא, בסיפא של זה יבוא: "מהצעות דחופות לסדר היום", בשחור.

ארבל אסטרחן: אוקי.

ארבל אסטרחן: אז סעיף (ה) יורד לגמרי.

רשף חן: כן.

ארבל אסטרחן: דרך אגב, אני רק רוצה להזכיר שוועדת יצחק לוי אמרו: "היו שטענו כי נוכח לשונו של הסעיף הנוכחי בתקנון, אין אפשרות להעלות בהגדרה הצעה להבעת אי-אמון.

ארבל אסטרחן: השקפה זו הינה מוטעית, שכן אין זה בסמכות מתקין התקנון, אף אם הוא מתכוון לכך, לשלול מהכנסת את הסמכות החוקתית הניתנת לה להביע אי-אמון בממשלה.

רשף חן: לכן הוספנו את הנושא של האי-אמון.

רשף חן: בסדר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואז החל משישים חברי כנסת זה יהיה בסדר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא לשלול, אלא לשים את התנאי האמיתי.

רשף חן: אני מציע שנעצור פה.

רשף חן: זה פרק חדש וחבל להתחיל אותו.