ועדת הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 59, 2003-10-29 08:45

רוני בר-און: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבה מס' 59 של ועדת הכנסת.

רוני בר-און: אני מתנצל בפני החברים על השינויים הדחופים גם בסדר היום וגם בשעת התחלת הישיבה, אבל זה אילוץ שנגזר עלינו בגלל דברים חשובים אחרים שמתרחשים במקומות אחרים ובעניינים אחרים.

רוני בר-און: אני מודה לסגן יו"ר הכנסת, מר מיכאל נודלמן, שמצטרף אלינו.

רוני בר-און: על סדר היום: ערעורו של חבר הכנסת, פרו'פ אריה אלדד, המערער על החלטת יו"ר הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעתו לסדר היום בנושא סגירת ערוץ 7, בבקשה פרופ' אלדד.

אריה אלדד: נדמה לי שנושא סגירת ערוץ 7, שהתרחש בשבוע שעבר הוא אחד המוקדים של העיסוק הפוליטי, החברתי, הציבורי, התקשורתי בארץ.

אריה אלדד: בוודאי שיש דעות לכאן ולכאן, יש כאלה שאומרים, שנעשה צדק ומשפט עם סגירתו, ויש כאלה שאומרים, שמדובר בסתימת פיות של ציבור גדול מאוד.

אריה אלדד: במשך שנים ערוץ 7 לא זכה לאותו יחס שזכה לו "קול השלום" של אייבי נתן, ערוץ 7 גם לא זוכה לקבל מה שקיבלה הרשות הפלסטינית במסגרת הסכמי אוסלו, לקבל 14 ערוצי תקשורת, שמשמשים אותם לצרכים המוכרים לנו.

אריה אלדד: דווקא בסמוך מאוד לסגירת הערוץ, אכן דחוף לדון בנושא ולראות איך אפשר לקדם צעדים משפטיים חוקיים, על פי הדין ועל פי הצדק כדי שלציבור יהיה פתחון פה.

רוני בר-און: היו שתי הצעות בעניין הזה, גם של חבר הכנסת אלדד וגם של חבר הכנסת אלי ישי, אך מכיוון שאלי ישי לא ערער, אנחנו נדון רק בהצעה שלך ובערעור שלך.

רוני בר-און: בבקשה אדוני סגן היושב ראש, נציג הנשיאות, חבר הכנסת נודלמן.

יורי שטרן: אם הערעור יתקבל, אוטומטית גם ההצעה השניה מתקבלת.

מיכאל נודלמן: כולנו יודעים, שנשיאות הכנסת מאשרת חמש הצעות דחופות לסדר היום.

מיכאל נודלמן: בפעם זו אושרו שש הצעות.

מיכאל נודלמן: הנושא השישי שאושר הוא הלבנת מכרזים בלתי חוקיים.

מיכאל נודלמן: ככל שהנושא יהיה דחוף וחשוב, אתם מצביעים בעד נושא נוסף, כלומר נושא שביעי ואין לזה סיכוי.

רוני בר-און: אני כמעט בטוח שמאז שאני פה, דומני שמאשרים שישה נושאים.

מיכאל נודלמן: אמרתי, ביום שני אושרו שישה נושאים.

רוני בר-און: אם היית אומר שאושרה הצעה דומה - - -

מיכאל נודלמן: אני מתנגד לאשר הצעה נוספת.

מיכאל נודלמן: הנשיאות אישרה שישה נושאים, זה יותר מדי מכיוון שבדרך כלל היא מאשרת חמישה נושאים.

רוני בר-און: חבר הכנסת מיכאל נודלמן מתנהג בהגינות רבה מאוד, הוא לא נמצא כאן כמיכאל נודלמן, שאולי תומך בנושא שיהיה על סדר היום, הוא נמצא כאן כנציג הנשיאות והוא חייב להגן על החלטת הנשיאות.

רוני בר-און: הוא חושב שהנושא חשוב,

רוני בר-און: אבל כנציג הנשיאות הוא אומר לנו, אישרנו שישה נושאים, זה מעל ומעבר.

רוני בר-און: אני מאוד מכבד את ההגינות שאתה מביע בעמדה הזאת.

רשף חן: אדוני היושב ראש, אני חושב שיש פה נושא של התנגשות בין שלטון החוק לחופש הביטוי.

רשף חן: אני חושב שזה נושא חשוב - - -

רוני בר-און: אבל זה הדיון.

רוני בר-און: עכשיו אני מדבר על הדחיפות.

רשף חן: אני מדבר על חשיבות ודחיפות הדיון.

רשף חן: אני חושב שזה נושא חשוב, אני חושב שזה נושא שעלה בהקשר מסוים מאוד של ממשלה מסוימת מאוד והצעת חוק מסוימת.

רשף חן: כלומר, זה נושא שראוי לדיון למרות שדעתי בעניין הזה שונה במידה רבה מדעתו של חבר הכנסת אלדד.

רוני בר-און: אולי אני אפיס את דעתכם באמצעות אינפורמציה שיש לי ואין לכם.

רוני בר-און: גם אני כמוך, חבר הכנסת רשף חן, חושב שהנושא ראוי לדיון.

רוני בר-און: אין ספק, זו התנגשות בין שני הרים גדולים, חופש הביטוי פעם אחת ואכיפת שלטון החוק ולכן הדיון חשוב.

רוני בר-און: על שאלת הדחיפות, אני חושב שכמעט לא יכול לנו להיות ויכוח, מה נדון בזה בעוד חודשיים, איזה ערך יהיה לזה?

רשף חן: זה גם לא דחיפות, זה אקטואליות.

רוני בר-און: אני אתן לך דוגמה מהעולם הצר שלנו, למה הדבר דומה?

רוני בר-און: למאזן שאנחנו תמיד לומדים אותו בצווי מניעה, כלומר, לדחיית ביצוע בפסק דין.

רוני בר-און: מתנהל עשר שנים משפט, ניתן פסק דין, זה בסדר, עכשיו הכל יודעים ויש על זה גושפנקא שמה שקורה שם הוא לא חוקי, אבל זה לא איזה מעשה שנאמר שיש לו קורבנות נוראיים, שעשוי לגרום נזק בלתי הפיך.

רוני בר-און: אז במאזן הנוחות שבית המשפט שוקל כאשר הוא דן בצווי מניעה, הרי הוא לא יטה לסגור, הוא יגיד, בואו נראה, אולי יכשירו את השרץ.

רוני בר-און: אבל אני רוצה לתת נדבך נוסף, גם אם נקבל את הערעור, אתה לא תישמע היום כי אין זמן לממשלה להכין את תשובתה.

רוני בר-און: אתה נפלת קורבן לזה, שיום שלישי שועבד לבחירות המקומיות.

רוני בר-און: אם הערעור יתקבל היום, זה ייכנס לסדר היום של שבוע הבא.

רוני בר-און: אין דרך להפיל על הממשלה עכשיו את היכולת לבוא ולתת תשובה להצעה לסדר היום.

רשף חן: אפשר לקבל את זה בהסכמה שזה יעלה בשבוע הבא.

רוני בר-און: זה יעלה בשבוע הבא.

גאולה רזיאל: שבוע הבא זה שבוע התקציב, אין הצעות לסדר היום בשום צורה.

אתי בן-יוסף: אולי אפשר להעלות את זה היום בסוף סדר היום.

רוני בר-און: אין דרך.

רוני בר-און: אמר לי מזכיר הכנסת, שהממשלה לא תספיק לענות לזה.

רוני בר-און: אי אפשר להעלות זאת ליום שני?

גאולה רזיאל: אומנם נאום שר האוצר מתוכנן ליום שלישי, באופן עקרוני אין הצעות לסדר היום, אבל יכול להיות שיסכימו.

רוני בר-און: אם הוועדה תחליט לקבל את הערעור, נוכח חוסר היכולת להכין את הממשלה למתן תשובה עוד היום, ומכיוון שיום רביעי הבא זה נאום תקציב, הוועדה תמליץ בפני הכנסת, שבאופן חריג הנושא שלך יעלה על סדר היום ביום שני הבא.

אריה אלדד: אלא אם כן הם בכל זאת יהיו מסוגלים לענות על כך היום.

רוני בר-און: אני לא רוצה לשבש את עבודת הממשלה.

רוני בר-און: אם אני יודע, שאתה עומד על כך שזה יעלה היום, אני מרגיש שאנחנו עושים איזשהו שיבוש במערכות היחסים בין הכנסת לממשלה.

רוני בר-און: אמר לי מזכיר הכנסת, אין דרך בעולם שזה יעלה היום, אני לא אצליח לשכנע את הממשלה.

רוני בר-און: אם אתה יכול לגרום בקסמיך, שהממשלה כן תהיה נכונה לענות על זה, אין לי בעיה.

רוני בר-און: בנסיבות אלה תסכים לכך?

אריה אלדד: כן.

רשף חן: אני רוצה לשאול משהו את הנשיאות, אני יודע שיש פרקטיקה, לאפשר לסיעות שלא הביאו הצעה לסדר בנושא מסוים להצטרף להצעה לסדר.

מיכאל נודלמן: נכון, אבל זה במסגרת הצעה רגילה.

רוני בר-און: חברים, נוכח העובדה, שגם אם מתקבל הערעור, כפי שאמר לי מזכיר הכנסת, לא תוכל הממשלה להיות מוכנה היום להשיב על ההצעה לסדר, מסכים חבר הכנסת אלדד כי אם יתקבל הערעור, העניין יידון בשבוע הבא.

רוני בר-און: מכיוון שבימי שלישי ורביעי יתקיימו דיוני תקציב ולא תהיינה הצעות לסדר, תפנה ועדת הכנסת – אם תתקבל הצעתי לקבל את הערעור – שהנושא של פרופ' אלדד ישולב באופן חריג כהצעה לסדר גם ביום שני.

רוני בר-און: מי בעד הצעת הפשרה הזאת ירים את ידו.

רוני בר-און: בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין הצעת הפשרה התקבלה.

רוני בר-און: ההצעה התקבלה ולכן נצביע על קבלת הערעור.

רוני בר-און: מי בעד קבלת הערעור ברוח ההצעה שלי, ירים את ידו.

רוני בר-און: בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין הערעור התקבל.

רוני בר-און: הערעור התקבל פה אחד ואני מודה לכולם.

רוני בר-און: הישיבה נעולה.