ועדת הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 56, 2003-10-20 10:00

רוני בר-און: בוקר טוב.

רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבה מספר 56 של ועדת הכנסת.

רוני בר-און: אני מברך את כל החברים, אני מברך את הכנסת עצמה, שיהיה לנו מושב פורה, יעיל, הגון, רגוע ככל האפשר, ושיהיה לנו חורף גשום ובריא.

רוני בר-און: הנושא הראשון על סדר היום הוא קביעת מסגרת הדיון להודעת ראש הממשלה, עם פתיחת מושב הכנסת, על פעילות הממשלה בתקופה שחלפה, והתכניות למושב הקרוב, וקביעת מסגרת הדיון להצעות להביע אי אמון בממשלה.

רוני בר-און: יש פה עניין תקנוני, שני הדברים האלה, גם הודעה מדינית עם פתיחת מושב, וגם דיון בהצעה של אי אמון, שניהם הם עניינים מועדפים בתקנון, מבחינת זה שהתקנון קובע ששניהם יעמדו ראשונים על סדר היום של המושב.

רוני בר-און: הדיון המדיני במושב הפתיחה של מושב הכנסת, והצעת אי אמון בכל דיון בהתחלת שבוע של המליאה.

רוני בר-און: כך או כך, מכיוון ששני ה"מלכים" האלה לא יכולים למשול בכתר אחד, צריכים להחליט בהם.

רוני בר-און: אין בעניין הזה חידוש.

רוני בר-און: העניין הזה עלה לפני שנתיים, עם פתיחת כנס החורף של הכנסת ה-15, ואז נקבע שהדיון יהיה דיון מאוחד.

רוני בר-און: ראש הממשלה יפתח בהודעה מדינית, יושב ראש האופוזיציה ידבר במסגרת הזמן שמוקצית לו, ואחר כך יעלו הצעות אי האמון – אז היו חמש הצעות אי אמון, אני מבין שהיום יש שתיים - ואחר כך יהיה הדיון.

רוני בר-און: המתווה הזה, מבלי לדבר כרגע על חלוקת הזמנים, והקצאת הזמנים לדיון, בהינתן שראש הממשלה אינו מוגבל בזמן ויושב ראש האופוזיציה אינו מוגבל בזמן, ואנחנו יודעים את הזמנים שמוקצים למציעי הצעות אי האמון – האם המתווה הזה מקובל על החברים?

אחמד טיבי: לי יש הצעה לסדר.

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ טיבי.

אחמד טיבי: לא באותו עניין, אבל אני מוצף מהבוקר בבקשות של עיתונאים וצלמים שפונים אלי ולעמיתיי להגיב על הדלפות או מלשכתו של יושב ראש הכנסת או מהשב"כ, שיש הערכה והתראות כלליות על כי גורמים טרוריסטיים מתכוונים לפוצץ את הכנסת באמצעות החדרת חומרי חבלה על ידי עובדים ערבים, עוזרים פרלמנטריים של ח"כים ערביים, בידיעתם או שלא בידיעתם.

אחמד טיבי: מהבוקר אני מקבל הדלפות – קבלתי גם אתמול בלילה – על סמך הדלפות מעובדי הכנסת כאן או מגורמי ביטחון.

אחמד טיבי: בשני המקרים הדבר חמור ביותר.

אחמד טיבי: אני מבקש שוועדת הכנסת - עוד לא הספקתי להגיש משהו בכתב – תדון בזה, ותחווה את דעתה.

אחמד טיבי: מדובר בדבר חמור ביותר, והאשמה קולקטיבית שלא מסתמכת על שום דבר.

רוני בר-און: באם יוותר לנו זמן אנחנו נדון בזה עוד היום, ואם לא נדון בזה מחר בבוקר.

רוני בר-און: מקובל עליך?

אחמד טיבי: מקובל עלי.

אחמד טיבי: אני מבקש שזה יהיה מחר.

רוני בר-און: 100%.

רוני בר-און: אני אומר בהסתייגות, חה"כ טיבי, ככל שניתן לקיים על כך דיון פומבי ופתוח.

רוני בר-און: אבדוק את זה, בקשת שנדון בזה מחר, נדון בזה מחר.

רוני בר-און: בבקשה, אדוני יו"ר הקואליציה.

גדעון סער: אדוני היו"ר, ישבנו לפני הישיבה עם יו"ר הכנסת, והגענו להסכמה רחבה שנוגעת לימים הספורים שנותרו לכנסת עד - - -

רוני בר-און: למה אנחנו לא יכולים לדון בזה עקב בצד אגודל?

רוני בר-און: האם המתווה שהצעתי: ראש ממשלה, יו"ר אופוזיציה, אי אמון ודיון פתוח -לפני שנכנסנו למגרת הזמנים – מקובל עליכם גם במסגרת ההסכמות שהגעתם אצל יו"ר הכנסת?

גדעון סער: לחלוטין וללא סייג.

גדעון סער: הייתי רק מוסיף - - -

רוני בר-און: למען הגילוי הנאות, נציין רק שלא הייתי שותף לישיבה אצל יו"ר הכנסת, אבל כיוונתי לדעת גדולים.

גדעון סער: הייתי אומר שהיפוכו של דבר הוא הנכון, ושלושתנו שהתכנסנו אצל היו"ר כיוונו לדעתך.

רוני בר-און: אני מבקש לשמור על שקט.

רוני בר-און: חה"כ סלומינסקי, אני מבקש להפסיק עם זה.

רוני בר-און: מה זה התעלולים האלה עם הסטיקרים?

רוני בר-און: אני מבקש להוריד את זה, אני מבקש להפסיק עם זה.

רוני בר-און: אדוני הסדרן, אני מבקש ליטול את הדבר הזה מחה"כ סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: זה בניגוד לתקנות.

רוני בר-און: יכול להיות, נא להגיש תלונה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ סער.

גדעון סער: ההצעה היא שתהיה – ואנחנו מוציאים כמובן מכלל זה גם את דברי ראש הממשלה, יו"ר האופוזיציה וגם את המציעים שמנמקים את הצעות האי אמון – תהיה חלוקה פרופורציונלית של הזמנים.

רוני בר-און: סליחה, יש פה שלוש אבחנות.

רוני בר-און: ראש הממשלה לא מוגבל בזמן, יו"ר האופוזיציה לא מוגבל בזמן.

רוני בר-און: המציעים מוגבלים בזמן.

גדעון סער: זה ידוע לנו.

גדעון סער: הקדמתי ואמרתי שמה שאציע להלן אינו חל על אלה שסייגתי מלכתחילה, דהיינו המציעים מטעם מר"צ וסיעת ש"ס, וראש הממשלה ויו"ר האופוזיציה.

גדעון סער: ההצעה היא שהזמן יחולק באופן פרופורציוני, למעט הסיעות הקטנות שמונות שלושה חברים, שהוקפצו כלפי מעלה, כדי שיעמדו במינימום של השלוש דקות לסיעה.

גדעון סער: הליכוד – 20 דקות, העבודה – 10 דקות, שינוי – 7 דקות, ש"ס – 5 דקות, איחוד לאומי – 4 דקות, כל הסיעות האחרות שמונות בין שלושה לשישה חברי כנסת – 3 דקות.

גדעון סער: למען השקיפות, 67 דקות.

רוני בר-און: סליחה שאני קוטע אותך, אני מבקש להתקדם בצורה מסודרת.

רוני בר-און: על הזמנים יש הסכמה של כל סיעות הבית?

זהבה גלאון: לא, ממש לא.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: אני מבקש כרגע – ברשותך חה"כ סער – לדבר על המתווה, ולסכם את עניין המתווה.

רוני בר-און: דיון מאוחד מקובל על כל סיעות הבית?

רוני בר-און: פתיחה של ראש הממשלה, יו"ר האופוזיציה - - -

זהבה גלאון: הכל כפוף ללוח הזמנים.

זהבה גלאון: אתה לא יכול לקבל החלטות של מתווה ודיון משולב, שזה לא כפוף ללוח הזמנים.

זהבה גלאון: פתיחת מושב ואי אמון בפתיחת מושב, זה כמו דיון משולב רגיל, אז זה לא יכול להיות פחות מחמש דקות.

זהבה גלאון: ברגע שמציעים את המתווה ואומרים שלוש דקות - הדברים האלה קשורים יחד.

רוני בר-און: אם יש מחלוקת על הזמנים – נצביע.

רוני בר-און: תסבירי לי למה הפתרון הדיוני שאני מציע כאן, המתווה - שלב א' ראש ממשלה, שלב ב' ראש אופוזיציה, שלב ג' מציעים, שלב ד' דיון.

רוני בר-און: על התוכן של הדיון או לוח הזמנים של הדיון – נקיים על זה דיון והצבעה.

רוני בר-און: בסדר?

זהבה גלאון: הדברים האלה שלובים, אי אפשר להפריד.

רוני בר-און: אני מבקש אם כך להצביע על המתווה.

רוני בר-און: מי בעד, נא להרים את ידו.

רוני בר-און: בעד: רוב נגד: אין נמנע: 1

רוני בר-און: תודה רבה, נמנע אחד ואין התנגדות.

רוני בר-און: אני קובע שהמתווה של הדיון המשולב יהיה: ראש ממשלה ויו"ר אופוזיציה לא מוגבלים בזמן, מציעים – 10 דקות לכל מציע.

רוני בר-און: עכשיו פרק הדיון הפתוח.

רוני בר-און: אומר יו"ר הקואליציה ויו"ר סיעת העבודה שההצעה היא כדלקמן:

רוני בר-און: 20 דקות לליכוד - - -

גדעון סער: אולי אסביר קודם את הדברים כדי שהם יהיו ברורים.

גדעון סער: החלוקה נעשתה - - -

דליה איציק: אולי תסביר למה.

גדעון סער: ביסוד של הרצון לקיים דיון שנובע גם בכל התקופה הזאת מהמחויבויות שיש לחברי הכנסת להשתתף - כל אחד לפי מפלגתו – במערכת הבחירות המוניציפליות.

גדעון סער: יש לנו נוסחה פרופורציונלית, כאשר הקפצנו כלפי מעלה גם את המפלגות הקטנות, כי אם אנחנו מחלקים 67 דקות באופן פרופורציונלי – מפלגה שיש לה שלושה חברי כנסת תקבל רק דקה וחצי, אז אלה הוקפצו לשלוש דקות.

גדעון סער: כדי להיות שקוף עד הסוף מבחינת יחסי הכוחות, יש פה 34 דקות לקואליציה, 33 דקות לאופוזיציה -כמובן שזה לא כולל את המציעים, כך שיש יותר זמן לאופוזיציה.

גדעון סער: אני אחזור על חלוקת הזמנים: ליכוד – 20 דקות, עבודה – 10 דקות, שינוי – 7 דקות, ש"ס – 5 דקות, איחוד לאומי – 4 דקות, שבע הסיעות האחרות, שמונות בין שלושה לשישה חברי כנסת בבית – 3 דקות.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: נגמור עמדה אחת ונשמע את העמדה שכנגד.

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ איציק, יו"ר סיעת העבודה.

דליה איציק: הואיל ולהסכמה הזאת יש כוח רק אם - - -

רוני בר-און: חה"כ יהלום, אני מבקש להוריד את הסטיקר הזה.

שאול יהלום: למה?

רוני בר-און: ככה אני מבקש.

רוני בר-און: לא נעים ההפגנות האלה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ איציק.

דליה איציק: הואיל וביום שלישי הבא יש בחירות ברשויות המקומיות - וכיוון שידוע מתוך ניסיון חיים שהבחירות לרשויות המקומיות, בצדק ובדין, מעניינות את חברי הכנסת, כי חברי הכנסת הם אנשי ציבור, והם אמורים להסתובב עם המועמדים על פי תפיסתם ומפלגתם - לא רצינו שייווצר מצב שבערב הכנסת תהיה ריקה, והיא תהיה ריקה יהיה מה שיהיה.

דליה איציק: חשבנו שכדי לא להתבזות, ומצד שני לאשר את האי אמון, נסיים את הדיון בערך סביב רבע לשבע, לכל המאוחר.

דליה איציק: זה מחייב קיצור של כולם.

דליה איציק: הואיל ומפלגת העבודה לא הייתה שותפה היום להצעה, אי אפשר לחשוד בה שהיא מרוויחה גם את ה-10 דקות.

דליה איציק: זה נכון שיש לה את ראש האופוזיציה, אבל מצד שני, זה מתקזז על ידי זה שמפלגות אחרות הגישו את ה-10 דקות.

דליה איציק: אני יכולה להגיד לך יותר מזה, בחישוב מיידי ודאי תראו שהמפלגות הקטנות קבלו קצת יותר.

דליה איציק: אני חושבת שזה הוגן, זה סידור נכון.

דליה איציק: אני רוצה להעיר ולהגיד שסידור זה – על פי הבנתי – הוא אך ורק עד לבחירות לרשויות המקומיות.

דליה איציק: הוא איננו גורף.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ גלאון.

זהבה גלאון: אדוני היו"ר, אני מודה שאני לא מצליחה להבין איך הרשויות המקומיות הפכו לעילה וללגיטימציה למה שנקרא סתימת פיות של האופוזיציה, ואני אנמק.

דליה איציק: אל תתבלבלי, אני עדיין יו"ר האופוזיציה.

זהבה גלאון: את הלכת לסידור הזה.

זהבה גלאון: אדוני היו"ר, יש מתווה, קיבלנו אותו.

זהבה גלאון: ראש הממשלה ידבר כמה שהוא רוצה, יו"ר האופוזיציה ידבר כמה שהוא רוצה, זה פתיחת מושב, זה אי אמון, כשמפלגות כמונו מגישות אי אמון זה על חשבון מכסה.

זהבה גלאון: אתם אומרים: אנחנו מקצצים לכם את המכסה.

זהבה גלאון: עשיתי חשבון, חה"כ דליה איציק, ברוב נדיבותה, אומרת שהמפלגות הקטנות קיבלו קצת יותר.

זהבה גלאון: את יודעת כמה קבלנו?

זהבה גלאון: שלוש דקות.

זהבה גלאון: לכם יש ראש אופוזיציה, להם יש ראש ממשלה.

איוב קרא: יש לך חמישה מנדטים.

רוני בר-און: היא זוכרת, אין צורך להזכיר את הדברים האלה.

זהבה גלאון: תאמין לי שאני מבינה בזה לא פחות ממך, אז אל תעזור לי.

זהבה גלאון: אדוני היו"ר, אני עושה חשבון שאם הקואליציה והאופוזיציה הראשית יהיו לארג'ים, כמה זה יעלה בגדול מבחינת לוח הזמנים למליאה – עוד עשר דקות בסך הכל.

דליה איציק: זו פעם ראשונה שאתם מדברים עשר דקות ולא חמש דקות, שכחת.

זהבה גלאון: תסלחי לי, אני עושה את החשבון, ואני לא מבינה למה את כל כך דואגת לקואליציה עכשיו.

זהבה גלאון: עוד לא התחלנו את המושב וכבר יש חלוקת שלל.

זהבה גלאון: יש שתי הצעות שאני מציעה.

זהבה גלאון: האחת, שהאופוזיציה והקואליציה – מכיוון שליש להן ראש ממשלה ויו"ר אופוזיציה - יקצצו קמעה, כל אחד מלוח הזמנים שלו.

זהבה גלאון: לחילופין, כיוון שזה בטח לא יעלה על דעתם לקצץ, אני מציעה להעלות, במקום שלוש דקות לחמש דקות.

זהבה גלאון: כל הדבר הזה ייקח בין עוד 10 ל-12 דקות, וכולם יהיו מרוצים.

רוני בר-און: כמה סיעות יש שמקבלות שלוש דקות?

גדעון סער: שבע.

זהבה גלאון: מדובר על 14 דקות בסך הכל.

זהבה גלאון: צריך להוסיף מהשלוש דקות עוד שתיים כדי להגיע לחמש.

דליה איציק: את לא מקשיבה.

רוני בר-און: תודה רבה, הבנתי.

רוני בר-און: אני לא אתן להוריד מהגדולות לשמונה, אז גם ש"ס וגם האיחוד יקבלו עוד שתי דקות, אז יהיה 18 דקות נוספות.

רוני בר-און: איך זה נראה?

רוני בר-און: חה"כ סער, זה בסדר, אפשר להוסיף.

גדעון סער: נתייעץ.

רוני בר-און: בסדר גמור.

רוני בר-און: אנחנו נוסיף, אבל לא רק לשבע הסיעות האלה, אלא גם לש"ס ולאיחוד.

גדעון סער: לא, לש"ס יש חמש דקות.

גדעון סער: אני מקבל את העיקרון הזה בדוחק, לא בהנאה, שכל סיעה יהיה לה מינימום של חמש דקות, בסדר גמור.

גדעון סער: אבל לא צריך לעשות עוד מערכת של שדרוגים.

גדעון סער: זה באמת יעלה גם את האיחוד הלאומי לחמש דקות, וכל הקטנות – שבע סיעות – זה יעלה אותן לחמש דקות.

גדעון סער: יש לה חמש דקות והיא מציעה אי אמון אז יש לה רבע שעה, מה פה הויכוח?

רוני בר-און: טוב.

רוני בר-און: בבקשה.

שאול יהלום: מתי נדון בהסדרים לארבעת הימים עד הבחירות.

שאול יהלום: אני חושב שהבעיה שהועלתה היום - - -

רוני בר-און: זה לא על סדר היום כרגע.

רוני בר-און: אם אתה רוצה ליזום דיון לסדר היום – מחר פנוי.

רוני בר-און: חה"כ סער, אפשר לסכם את זה?

גדעון סער: כן.

רוני בר-און: ההצעה כרגע היא איפה על דעת שני צדי השולחן.

רוני בר-און: ליכוד – 20 דקות, עבודה – 10, שינוי – 7, כל היתר – 5 דקות.

רוני בר-און: מי בעד?

רוני בר-און: הצבעה: בעד: פה אחד נגד: אין אושר

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: פה אחד נקבע הסדר הזה.

בהצעות החוק: 1.

בהצעות החוק: הצעת חוק רשות הספנות והנמלים, התשס"ד-2003

רוני בר-און: סעיף נושא קביעת ועדות לדיון בהצעות החוק.

רוני בר-און: הנושא הראשון, של הצעת חוק רשות הספנות והנמלים, התשס"ג-2003, אחרי הקריאה הראשונה נשמעו הצעות לוועדת הכספים וועדת הכלכלה.

רוני בר-און: קבלתי פניה מיו"ר הקואליציה, יו"ר סיעת העבודה, וכן קבלתי פניה משר האוצר, וכן קבלתי פניה מיו"ר הכנסת.

רוני בר-און: נוכח ההסכמות שהיו בין שר האוצר ובין מזכיר ההסתדרות, חה"כ פרץ, באותה פגישה לילית מפורסמת, שמדברת על 100 ימים של שקט וניסיון להגיע לפתרונות, אין כרגע רצון מצד האוצר ללחוץ את מהלך החקיקה באופן שתיקבע כבר עכשיו הוועדה.

רוני בר-און: זה לא יהיה מאוחר לעשות את זה ברגע שההסכמות האלה ישתכללו, או – הלוואי שלא יקרה – הניסיון להסכמות האלה לא יגיע לכדי מיצוי.

רוני בר-און: כיוון שכך אני מוריד את הנושא הזה - - -

שלום שמחון: אני מבקש להעיר משהו לדבריך.

שלום שמחון: אני חושב שאתם ממשיכים בתהליך שהיה במליאה בשבוע הקודם.

רוני בר-און: מה הוא זה שאתה מבקש להעיר?

רוני בר-און: אתה רוצה שיתקיים דיון?

שלום שמחון: אני רוצה שיתקיים דיון ונחליט עכשיו.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: מכיוון שאני מחליט על נושאי סדר היום, אני מחליט שלא יתקיים דיון.

רוני בר-און: אם עכשיו אתה רוצה להגיד – אני מוכן לשמוע.

רוני בר-און: למה חשוב היה שיתקיים דיון עכשיו?

שלום שמחון: אני מכיר בסמכותך בחדר הזה, אבל אני חושב שאנחנו ממשיכים לעשות את אותה טעות שהייתה במליאה.

שלום שמחון: היה ברור לחלוטין שהדיון הזה לא צריך להתקיים.

שלום שמחון: הנושא הזה – אין על כך עוררין - צריך להיות בוועדת הכלכלה של הכנסת.

דוד טל: יש על כך עוררין.

שלום שמחון: לפי תקנון הכנסת, אין על כך עוררין.

רוני בר-און: אדוני, יו"ר ועדת הכלכלה, ההחלטה שלי של יתקיים דיון לא יכולה לפתוח פתח להציג את עיקרי הטיעון שלך למה זה צריך להיות בוועדת הכלכלה.

רוני בר-און: ספר לי למה אני עושה לא נכון כשאני מסיר את זה כרגע מסדר היום.

שלום שמחון: אתה אומר שתקנון הכנסת, ועבודת ועדת הכנסת, תלויים בהסכמות בין שר האוצר - - -

רוני בר-און: ממש לא, לא אמרתי את זה.

רוני בר-און: אם אתה חושב שזה מה שהתפרש מדבריי, אבהיר את זה פעם נוספת.

גדעון סער: חה"כ שמחון, אתה רוצה שנעלה את זה לקריאה שניה ושלישית עכשיו?

גדעון סער: אתה עוד תשכנע אותי בזה.

רוני בר-און: שום דבר שנוגע לרצון של שר האוצר או לאי הרצון שלו, לרצון של הממשלה בכלל, לא יכול להשפיע כהוא זה על סדר היום של ועדת הכנסת.

רוני בר-און: הזכרתי, הייתה פניה משותפת של יו"ר הקואליציה ויו"ר סיעת העבודה, הייתה פניה של יו"ר הכנסת.

רוני בר-און: כאשר מתקיימים הדיונים אני רואה עין בעין עם בקשתם שלא לנסות ולהתסיס את הנושא הזה באמצעות הדיון בוועדת הכנסת, ולא להבעיר מחדש את הבעירה שכולם מנסים לכבות, באמצעות הדיון הטכני הזה.

רוני בר-און: לדיון הטכני הזה, לאן הולכת הצעת החוק להכנה לקריאה שניה ושלישית, לוועדת הכספים או לוועדת הכלכלה - שהוא בעיקרו דיון טכני - יש לו מהות מבחינת העניין, ולכן לא נכון יהיה לקיים את זה היום.

רוני בר-און: היה והמשא ומתן ביניהם ישתכלל באופן שישנו את הצעת החוק, ימשכו אותה – אני לא יודע מה – נמצא שהדיון הזה מיותר.

רוני בר-און: אם לא, בבוא הזמן נקיים את הדיון ונחליט אם זה הולך אליך או זה הולך לחה"כ הירשזון, ובא לציון גואל.

רוני בר-און: מישהו עוד רוצה להעיר בעניין הזה?

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ יהלום.

שאול יהלום: אדוני אמר שאין שום קשר בין רצון הממשלה לסדר היום בוועדת הכנסת.

שאול יהלום: אני חושב שאדוני קצת מגזים, מאחר ותמיד הממשלה – כיוון שזו הצעת חוק ממשלתית – יכולה לעכב, להוביל, לבקש, ואם כאן יש הסכמה שהממשלה למען מיתון ביחסי העבודה אינה לוחצת להתחיל בחקיקה, הרי שחשוב מאוד שוועדת הכנסת תתחשב בכך.

רוני בר-און: אני חושב ששנינו אמרנו אותו, אבל אתה כמובן ניסחת את זה באופן יותר טוב, יותר ברור ויותר בהיר, ואני מודה לך על כך.

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ טל.

דוד טל: היות ושניכם אמרתם אותו דבר, אני רוצה להסכים עם הדובר הקודם, חה"כ שמחון.

דוד טל: יו"ר הכנסת מדבר על זילות הכנסת בפתח דבריו אתמול בכינוס של עיתונאים.

דוד טל: הזילות של הכנסת מתחילה כאן.

דוד טל: אם באמת חפצי חיים אנחנו, ואנחנו רוצים באמת שהתדמית של הכנסת תישמר, אנחנו צריכים לשמור גם על הדרך ועל הצורה.

דוד טל: אם רוצים להרוס את הכל – זה בסדר, אבל בנושא כל כך ברור במהותו, שצריך להיות בוועדת הכלכלה, מנסים בכוח הזרוע והאצבע להעביר אותו לוועדה אחרת, אני חושב שכאן כלו כל הקצין.

דוד טל: יש פה יועצת משפטית נכבדה, שאם תשאל אותה היא בוודאי תאמר לך שהנושא במהותו צריך לעבור לוועדת הכלכלה.

דוד טל: אלא מה, אתם בכוח הרוב הדורסני, יכולים להעביר כאן החלטה אחרת.

דוד טל: אני מבקש לשמור על הדרך, שהנושא הזה יעבור לוועדת הכלכלה.

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: אנחנו נשמע את דבריך המאלפים בעת הדיון.

רוני בר-און: בבקשה, אדוני יו"ר הקואליציה.

גדעון סער: אני מקבל את עמדתך שלא צריך לפתוח פה דיון.

גדעון סער: האפשרויות הן רבות, אולי תהיה אפשרות להקים ועדה משותפת, אינני רוצה כרגע למנות את כל האפשרויות.

גדעון סער: אבל אם לא הולכים כרגע לחקיקה, אין צורך לריב כרגע, הרי יש מספיק דברים שאפשר לריב עליהם כרגע, וזה ביסוד הפניה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: בהתחשב בעובדה שהנושא הורד מסדר היום, התקיים פה דיון די ממצה.

רוני בר-און: עוד לא סיימנו, בבקשה.

דליה איציק: בהצעת החוק הזו יו"ר הקואליציה ואני פנינו אליך כי חשבנו שזה נכון להוריד את זה כרגע מסדר היום.

דליה איציק: אבל אנחנו לא מתכוונים בשום אופן, ואנחנו ננקוט בכל האמצעים העומדים לרשותנו, שחוק הספנות צריך להידון בוועדת הכלכלה.

רוני בר-און: בסדר.

רוני בר-און: נוכח האיומים האלה, אנחנו מצפים בכיליון עיניים לדיון.

רוני בר-און: הנושא הבא שאנחנו צריכים לדון לאיזה ועדה להעביר אותו, עניינו הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 4), התשס"ג2003, שמספרה מ-49.

רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הצעת החוק לדיון או בוועדת הכספים או בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

רוני בר-און: בבקשה, יו"ר ועדת העבודה והרווחה.

שאול יהלום: אני רוצה להביא גאולה, ולקרוא את דעת יו"ר הכנסת, ראובן ריבלין, בסוף הדיון.

שאול יהלום: "אם כי לפי החוק הדיון וההכנה הם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות".

שאול יהלום: זאת הייתה גם בקשת שר המשפטים שהביא את הנושא, וכך סוכם.

שאול יהלום: חה"כ פרוש, משום מה, ביקש ועדת כספים.

רוני בר-און: הנקודה ברורה.

רוני בר-און: חה"כ טל, בבקשה.

דוד טל: ועדת העבודה והרווחה היא האכסניה המתאימה.

רוני בר-און: בסדר, אנחנו עוברים להצבעה.

רוני בר-און: מי בעד ועדת העבודה והרווחה?

רוני בר-און: הצבעה: בעד: פה אחד נגד: אין

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: אני קובע שהעניין עובר לוועדת העבודה והרווחה.

רוני בר-און: ד.

רוני בר-און: קביעת ועדות לדיון בהצעות לסדר היום: 1.

רוני בר-און: בנושא: "הגידול באבטלה ובממדי העוני בישראל" – של חה"כ יעקב ליצמן ושלום שמחון 2.

רוני בר-און: בנושא: "הקיצוץ בקצבאות ילדים" – של חה"כ יאיר פרץ

רוני בר-און: עכשיו לקביעת ועדות לדיון בהצעות לסדר היום.

רוני בר-און: הנושא הראשון עניינו הגידול באבטלה ובממדי העוני בישראל של חה"כ יעקב ליצמן ושל שלום שמחון.

רוני בר-און: ההצעה היא להעביר את הדיון בוועדת הכלכלה או בוועדת הכספים.

רוני בר-און: אמר לי חה"כ ליצמן שחה"כ פרוש ייצג את עמדתו פה.

מאיר פרוש: העניין הזה לא שייך לוועדת העבודה והרווחה?

רוני בר-און: לפי מה שדברתי עם חה"כ ליצמן, שאמר לי שהוא לא יכול להיות נוכח פה, אתה דברת אתו, אה מייצג את עמדתו פה?

מאיר פרוש: הוא דיבר אתי אתמול.

מאיר פרוש: אני רק שואל אם ועדת העובדה והרווחה היא לא המקום.

רוני בר-און: אני לא יודע לענות לך.

רוני בר-און: חה"כ פרוש, אני נאמן להבטחתי.

רוני בר-און: זו הצעה לסדר של חה"כ ליצמן.

רוני בר-און: אם דעתו לא נשמעת פה, אני אשמור על זכותו שדעתו כן תישמע, לא אדון בזה עכשיו.

רוני בר-און: אם אתה אומר לי שאתה אומר פה את דעתו של חה"כ ליצמן – תתקבל לא תתקבל אני לא אחראי – נמשיך בדיון.

רוני בר-און: אם לא, אני עוצר פה את הדיון.

מאיר פרוש: דעתו נמסרה לשיקול דעתי.

רוני בר-און: בסדר, זה ייפוי כוח מלא.

רוני בר-און: אז אתה מציע את ועדת העבודה והרווחה.

מאיר פרוש: כן.

רוני בר-און: יש הצעה אחרת?

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: מי בעד להעביר את זה לוועדת העבודה והרווחה?

רוני בר-און: הצבעה: בעד: פה אחד נגד: אין

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: פה אחד עבר לוועדת העבודה והרווחה.

רוני בר-און: הנושא הבא הוא הצעה לסדר של חה"כ יאיר פרץ, שעניינה קיצוץ בקצבות ילדים.

רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הנושא לדיון בוועדת הכספים או בוועדת העבודה והרווחה.

רוני בר-און: מה חה"כ פרץ מבקש?

יאיר פרץ: אני מבקש את וועדת העבודה והרווחה.

רוני בר-און: מי מבקש אחרת?

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ בנלולו.

1028: אני מבקש להעביר את זה לוועדת הכספים.

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ יהלום.

שאול יהלום: הנושא של קצבאות ילידם זה ביטוח לאומי, זה שייך לוועדת העבודה והרווחה על פי התקנון.

שאול יהלום: אם יש כאן בקשה, כיוון שזה הפך באופן חד-פעמי - - -

רוני בר-און: לי אין שום בקשה.

שאול יהלום: - - - לעסוק בזה בוועדת הכספים, אין לי שום התנגדות.

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: מי בעד ועדת הכספים?

רוני בר-און: הצבעה: בעד: 10

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: מי בעד ועדת העבודה והרווחה?

רוני בר-און: הצבעה: בעד: 7

רוני בר-און: עשרה נגד שבעה, זה עובר איפה לוועדת הכספים.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: ה.

רוני בר-און: העמדתם לדין של חותמי הסכם ז'נבה.

רוני בר-און: הנושא האחרון שעל סדר היום הוא נושא שביקש אותו אתמול בדחיפות חה"כ אורי אריאל להעלות על סדר יומה של ועדת הכנסת את נושא העמדתם לדין של חותמי הסכם ז'נבה, כלשון מכתבו.

רוני בר-און: חה"כ אריאל ינמק את בקשתו.

זהבה גלאון: סליחה, סליחה, יש הצעה לסדר.

רוני בר-און: שמעתי, אני סולח לכולם.

רוני בר-און: חה"כ אריאל ינמק את הצעתו.

רוני בר-און: כל ההצעות לסדר – אחרי שחה"כ יעלה את בקשתו.

רשף חן: תמיד ההצעות לסדר, בהנחה שהן באמת הצעות לסדר, הן דבר ראשון שעולה, לפני נימוקים.

רשף חן: ברור לך שהצעות לסדר הולכות ללכת לעניין בדיוק של עצם הזכות לקיים פה דיון.

רשף חן: זה המשמעות של התהליך.

רוני בר-און: סליחה.

רוני בר-און: אני לא שמעתי את ההצעה.

רשף חן: אנחנו קוראים את ההצעה, הנה היא בכתב.

רוני בר-און: קראתי את המכתב, לא קראתי את ההצעה.

רשף חן: המכתב הוא ההצעה.

רוני בר-און: שמעתי את מה שיש לכם לומר, אתם רוצים להציע הצעה לסדר.

רוני בר-און: הצעות לסדר יהיו אחרי שחה"כ אריאל - - -

זהבה גלאון: זו פרוצדורה חדשה, אדוני?

רשף חן: וזה יהיה תקדים פה?

אלי בן-מנחם: אדוני היו"ר, ההצעה לסדר היא לגבי השאלה אם זה המקום להעלות את זה בכלל.

זהבה גלאון: ההצעה לסדר הדיון, אדוני.

זהבה גלאון: חוות דעת של היועצת המשפטית, האם הצעה לסדר הדיון קודמת למנמק.

רשף חן: במובן זה שאנחנו חושבים שצריך לדחות את זה על הסף, שזה לא המקום לקיים את הדיון.

רוני בר-און: עוד לא שמעת מה הוא רוצה.

רוני בר-און: תודה רבה, שמעתי אתכם.

רוני בר-און: הוא יגיד את הצעתו ואחר כך אתם תגידו מה שאתם רוצים.

רוני בר-און: שמעתי אותך, חה"כ חן, אתה לא תתגבר עליי בקולך.

רוני בר-און: לא קבלתי.

זהבה גלאון: הצעה לסדר הדיון קודמת למנמק.

זהבה גלאון: אנחנו רוצים חוות דעת משפטית בנושא הזה.

רוני בר-און: שמעתי, תודה רבה.

רוני בר-און: אני לא אתן לו לנמק, אני רוצה לשמוע את ההצעה שלו.

רשף חן: וגם לא תיתן לנו לקבל חוות דעת משפטית?

רוני בר-און: תודה, אני רוצה לשמוע את ההצעה שלו.

רשף חן: אז אני יוצא, תודה רבה לך.

אורי אריאל: אני מצטער שיש פה חברי כנסת שעוזבים את הישיבה.

אורי אריאל: לא ככה נהוג בבית מדרשנו.

רוני בר-און: אבל שום דבר לא אישי, אתה מבין.

רשף חן: חה"כ בר-און, שום דבר לא אישי.

אורי אריאל: אני מודה ליו"ר הוועדה על האפשרות, אשתדל לקצר.

אורי אריאל: ראית, ראיתי ושמעתי מיוזמי הסכמי מינכן - - -

זהבה גלאון: סליחה, זה לא יעבור פה ככה.

זהבה גלאון: אם זה מה שאתה מנמק, זה לא יעבור פה ככה.

זהבה גלאון: אתה לא תנמק, אני מודיעה לך.

אחמד טיבי: אתה תעמוד לדין.

רוני בר-און: תודה רבה.

אורי אריאל: אני רוצה לחזור בי מהמילים "הסכם מינכן".

דליה איציק: אדוני יו"ר הוועדה, יש לי הרבה כבוד אליך, אתה עושה משהו שהוא לא בסדר.

רוני בר-און: שבי בבקשה, דברי בישיבה.

דליה איציק: אשב, אבל תן לי לנמק את ההצעה לסדר.

דליה איציק: הוא מנמק את ההצעה.

דליה איציק: זה לא ממין העניין, זה לא ממין הסדר.

רוני בר-און: חה"כ איציק - - -

זהבה גלאון: חה"כ אריאל, אני מודיעה לך, אתה לא תוכל לדבר.

זהבה גלאון: הוועדה לא תהיה במה לך.

רוני בר-און: אפסיק את זה.

רוני בר-און: אתה תעלה את ההצעה שלך, אתה לא תנמק אותה, אתה לא תיכנס לגוף העניין.

רוני בר-און: אתה תעלה את ההצעה שלך במתווה.

רוני בר-און: מהו זה שאתה רוצה להציע, מהו זה שאתה רוצה לקבל בסוף הדרך.

רוני בר-און: על זה אנחנו נקיים דיון בהצעות לסדר.

רוני בר-און: מה ההצעה ומה מקור הסמכות, נא לנמק את הדברים האלה.

אורי אריאל: ההצעה אומרת, כפי שיש תקדימים במדינות אחרות, כמו למשל בארצות הברית, יש חוק שאומר שמשא ומתן מנהלת המדינה ולא חברי כנסת פרטיים.

אורי אריאל: זוהי עבירה פלילית שדינה מאסר עד כמה שנים.

רוני בר-און: איפה זה?

זהבה גלאון: זה בספר החוקים של מדינת ישראל?

רוני בר-און: גם בספר החוקים של מדינת ישראל זה נאמר, וזה נאמר בבית המשפט העליון.

אורי אריאל: חה"כ גלאון, את עוזרת לי.

אורי אריאל: תמשיכי.

זהבה גלאון: לא, לא, אני לא עוזרת לך.

זהבה גלאון: אתה תדבר לעניין, על פי המתווה שהציב לך היו"ר.

רוני בר-און: סליחה, אני הגנתי עליך, ואתה לא מגן לא על עצמך ולא על כבודה של הוועדה.

רוני בר-און: אמרתי לך, אני מבקש לשמוע מה הצעתך, אני מבקש לשמוע מהו זה שאתה רוצה לראות בשורה התחתונה, בלי לנמק, בל מראה מקומות, בלי אסמכתאות, לא מכאן ולא מארצות הברית.

רוני בר-און: אנחנו נקיים דיון על מהו זה שאתה מבקש דיון, בענייני ההצעה לסדר כפי שנשמעו פה.

רוני בר-און: ברוך השם, חלק מהמציעים לסדר פרשו לענייניהם.

רוני בר-און: כנראה שזה לא מספיק בוער בעצמותיהם.

רוני בר-און: אבל חה"כ גלאון ניצבת על איתנה, שומרת על המתרס, ואנחנו ניתן לה את הכבוד לדבר.

רוני בר-און: אני נותן לך שלוש דקות להציע את ההצעה, ולהגיד פעם אחת מה מקור הסמכות, ופעם שניה מהו זה שאתה רוצה לקבל מהוועדה.

אורי אריאל: מה שאני רוצה לקבל מהוועדה זה החלטה שהוועדה קוראת להעמיד לדין - - -

אחמד טיבי: סיכול ממוקד, אפשר.

אורי אריאל: חה"כ טיבי מציע סיכול ממוקד, ואני שולל את זה.

אורי אריאל: אני חושב שטיבי לא ראוי לא לזה ולא לזה.

זהבה גלאון: האוזן סובלת הכל, אבל אתה לא יכול לתת לו מקום לכל השטויות שיוצאות לו מהפה.

רוני בר-און: אני לא יכול להסכים שאתם תעשו לו פרובוקציות והוא יענה לכם, ואת מבקשת שאני אפסיק.

אחמד טיבי: חה"כ אריאל, אתה פורע חוק.

אחמד טיבי: בגללך אנשים נהרגים.

אורי אריאל: אני מציע שחה"כ טיבי יחזור בו מההצעה לסיכול ממוקד, זה דבר שלא יישמע במקומותינו.

אחמד טיבי: בגלל אנשים כמוך אנשים נהרגים כל יום.

אחמד טיבי: אתה אדם בזוי, אני בז לך ולהשקפת העולם שלך.

אחמד טיבי: אתה פורע חוק.

אורי אריאל: אתה חצוף וגם טיפש.

אחמד טיבי: אני מכניס בכיס הקטן עשרה כמוך.

אחמד טיבי: אני בז לך.

אחמד טיבי: אתה אדם ראוי לבוז.

רוני בר-און: חה"כ טיבי, אני מבין שאתה צועק מדם לבך, אני מבקש ממך לרסן את עצמך.

רוני בר-און: צעקת די.

אחמד טיבי: פרובוק

אחמד טיבי: טור קטן.

רוני בר-און: תודה, בקשתי ממך להפסיק.

אורי אריאל: אני מציע שהוועדה תדון בעניין הזה ותקבל החלטה.

אורי אריאל: אם אין חקיקה מתאימה לזה, ראוי לעשות חקיקה שתתאים לעניין הזה, ולא יבואו חברי כנסת וירחיקו מאתנו את השלום, ויביאו לקורבנות כמו שהביא הסכם אוסלו.

אורי אריאל: חווינו מספיק, די והותר, וראוי שהעניין הזה לא יישנה.

אורי אריאל: תודה.

מאיר פרוש: לאיזה בית דין?

זהבה גלאון: בית דין שדה.

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ גלאון.

זהבה גלאון: אני מבקשת הצעה לסדר הדיון.

זהבה גלאון: אני מבקשת לקבל חוות דעת מהיועצת המשפטית של הוועדה, האם זה בכלל בסמכותה של הוועדה לדון בנושא שמעלה חה"כ אריאל.

רוני בר-און: קבלת חוות דעת.

רוני בר-און: ראיתי שקבלת חוות דעת בפתק, את יודעת מה חוות הדעת.

זהבה גלאון: לא, לא קבלתי.

זהבה גלאון: אני מבקשת חוות דעת, זה דבר ראשון.

זהבה גלאון: דבר שני, אני לא משוכנעת – כל חבר כנסת מכובד בעיניי גם אם אני חולקת עליו – שזה שחבר כנסת קם בבוקר ויש לו גחמה, והוא מחליט שוועדת כנסת יכולה להיות בית דין שדה, כי התפיסה של אותם חברי כנסת לא תואמת את השקפת עולמו, זה לא יכול לקבל לגיטימציה על ידך כיו"ר ועדה.

זהבה גלאון: כל אחד בהבל פה יבוא ויגיד פה מה שהוא רוצה.

זהבה גלאון: האוזן אמנם סובלת הכל, אבל יש גבול.

זהבה גלאון: אתה לא יכול לתת לזה להפוך לבית דין שדה.

זהבה גלאון: אני מבקשת חוות דעת של היועצת המשפטית אם הדיון יכול להתקיים.

זהבה גלאון: אחר כך, לגופו של הדיון, יש לי מה להגיד.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: בבקשה, סגן יו"ר הכנסת, חה"כ אדלשטיין.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היו"ר, אני בהחלט מבין את הבסיס האמוציונלי של ידידי , חה"כ אורי אריאל, בהצעה שלו.

יולי יואל אדלשטיין: בהתחשב בעובדה שרובנו מכירים למה הביא הסכם שנחתם לפני עשר שנים על ידי אנשים שלא הייתה להם שום סמכות לחתום על הסכמים ולאן זה גרר את המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: יחד עם זה, אנחנו נמצאים כרגע בוועדת הכנסת - - -

דליה איציק: אתם זרקתם את המדינה רק לטוב, הכל פה זהב, שקט, שלום, ביטחון, כלכלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני אומר לך, אדוני היו"ר, ובמיוחד לחה"כ אורי אריאל, זה נכון שבחבורה הזאת היו אנשים שכנראה צריך לחקור את הפעילות שלהם.

יולי יואל אדלשטיין: למשל, מן הדיווחים בעיתונות אתה למד על אחד, שעד לא מזמן היה קצין בצה"ל.

יולי יואל אדלשטיין: הוא היה כנאה אחראי על נושא מפות, וכנראה בדרך זו או אחרת השיג את המפות האלה גם למשא ומתן הזה.

רוני בר-און: חה"כ אדלשטיין, אם אפשר, לעניין של ההצעה לסדר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מסיים במשפט המצער אפילו אותי, אבל אני אומר לחה"כ אורי אריאל, הפעילות של אלה בחבורה שהם חברי כנסת בהחלט נעשתה לפחות במסגרת חוק החסינות.

יולי יואל אדלשטיין: הפעילות הפוליטית שלהם, כל עוד שאין חוק דומה לחוק בארה"ב במדינת ישראל, כנראה היא פעילות לגיטימית, ואני לא חושב שלוועדת הכנסת יש מעמד.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע לרכז את המאמץ בסיס בדיקה של כנות כל מיני מעשים שהיו שם.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי חברי כנסת שהיו שם, אני לא חושב שיש לנו כל כך מה לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מניח שהעם ישפוט אותם, כפי ששפט את אלה שעשו את הסכם אוסלו.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ יהלום.

רוני בר-און: לעניין ההצעה לסדר, בבקשה.

שאול יהלום: אני מבין ומזדהה עם אורי אריאל על כך שחותמי ז'נבה עשו דבר שלא ייעשה.

שאול יהלום: אבל מה שהוא מציע כאן בהצעה לסדר, הוא לא מבדיל – כפי שאני רואה בכתב – בין חברי כנסת לבין שאר החותמים.

שאול יהלום: הוא אומר: "החותמים כולם".

שאול יהלום: זאת אומרת, שהוא טוען, והוא אמר את זה בפתיחת דבריו, שהם עברו על החוק.

שאול יהלום: לכן, אני מציע שוועדת הכנסת תמליץ לפונה, זה בכלל שייך לוועדת חוקה, חוק ומשפט, לבקש דיון האם הם עברו על החוק.

שאול יהלום: נמליץ שיגיש את זה לוועדת חוקה, חוק ומשפט.

רוני בר-און: בסדר.

רוני בר-און: רשמתי את המלצתך.

רוני בר-און: לא נראה לי שחבר הכנסת אריאל טרח לרשום אותה, אבל אני לא אחראי על מה שהוא עושה.

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ טל.

דוד טל: אני נגד הסכם ז'נבה, אני לא מקבל אותו.

דוד טל: אבל מכאן ועד לבקשה של ידידנו אריאל להעמיד לדין חברי כנסת כאלה ואחרים, אני חושב שהמרחק הוא רחוק.

דוד טל: אני רוצה להזכיר לבית הזה, היו אנשים – שהיום יושבים בממשלה, ואני הייתי ביניהם - שקיוו שאפשר לעשות משהו עם הפלסטינים.

דוד טל: לצערי נוצר שבר לפני שלוש שנים ואני לא מאמין יותר בתהליך הזה – היה מסמך רודוס, מסמך אתונה, מסמך קופנהגן, היו עוד הרבה מסמכים כאלה, ביניהם טומי לפיד היה, ביניהם שטרית היה, ביניהם אני לא רוצה להזכיר עוד הרבה אנשים.

דוד טל: בין זה ובין זה - אני יכול לא לקבל שום עמדה מהעמדות הללו - אבל לומר להעמיד אותם לדין על דבר כזה?

דוד טל: תילחם בהם בדרך שלך.

דוד טל: הם מנסים להשפיע – תרצה תקנה, לא תרצה לא תקנה.

דוד טל: אתה יכול לדחות את זה ולא לקנות.

דוד טל: אבל מכאן, שמחר תעמיד אותי לדין בגלל השקפת עולם כזו או אחרת?

דוד טל: הם מאמינים בזה.

דוד טל: למה לא העמדתם אותם כשחתמנו אותם על הסכם רודוס או על הסכם אתונה?

יולי יואל אדלשטיין: פורמלית, זה לא היה בזמן מלחמה.

דוד טל: הייתה גם אז אינתיפאדה.

דוד טל: אני לא נתלה בחסינות.

דוד טל: זו השקפת עולם, הם סבורים שזה נכון.

דוד טל: אני מציע להוריד את זה מסדר היום.

דוד טל: לא צריכים לדון בזה.

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ איציק.

דליה איציק: אדוני היו"ר, אני מאוד מצטערת להגיד לך ששגית שגיאה חמורה בזה שאישרת בכלל את ההצעה הזאת.

דליה איציק: אני משוכנעת שבקריאה ראשונית – אני מכירה את ניסיונך המשפטי וגם האחר – אתה מבין שאין לנו שום מעמד כוועדה בעניין הזה.

דליה איציק: לכן מי שהמציא את החתרנות במדינת ישראל, מי שהמציא את כל ההתנחלויות שהיו נגד הממשלה, מי שעמד והסית – הויכוח שלי הוא לא אתו, לא האידיאולוגי ולא אחר.

דליה איציק: לא מפתיע אותי שהוא מדבר כך.

דליה איציק: זה אותם אנשים שהלבישו את רבין כמו שהלבישו אותו.

דליה איציק: זה אותם אנשים שגרמו לו את מה שגרמו לו.

אורי אריאל: זה שקר.

אורי אריאל: את שקרנית, את יודעת את העובדות.

דליה איציק: בלום את פיך.

זהבה גלאון: איך אתה אומר לה שקרנית?

אורי אריאל: כי היא יודעת את העובדות.

זהבה גלאון: היא אומרת את העובדות בדיוק כפי שהן.

אורי אריאל: העובדות הן שאבישי רביב, סוכן שב"כ, הלביש את רבין.

שאול יהלום: מי שהלביש את רבין זה סוכן שב"כ.

דליה איציק: "בדם ובאש את רבין נגרש" – אלה ששרו.

דליה איציק: לכן, שלא יטיפו לנו מוסר.

דליה איציק: דבר אחד אני רוצה לבקש ממך, אני חושבת ששגית שגיאה חמורה, וצריך להוריד את זה מהר מסדר היום.

רוני בר-און: בסדר גמור.

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ רשף חן.

רשף חן: ראשית, אני רוצה להבהיר ששום דבר פה לא אישי, ודאי לא נגדך אדוני היו"ר, ולא נגד חה"כ אריאל.

רשף חן: הנכון הוא שאני, כמו חה"כ איציק, חושב שזו הייתה טעות להעלות את בכלל על סדר היום, ושהיה מקום להוריד את זה מיד מסדר היום.

רשף חן: שלא במפתיע, לא היה פה ח"כ אחד שחושב שהנושא הזה ראוי לדיון.

רשף חן: מהאורך של המכתב ומההנמקה שלו, יש לי הרגשה שגם חה"כ אורי אריאל לא חשב אפילו לשניה אחת שהוועדה הזאת אמורה לקיים פה דיון.

רשף חן: זה נעשה למעשה לצרכים פוליטיים, כדי שיגיד: פניתי, כתבתי.

רשף חן: אני חושב שהוא אולי המופתע ביותר מעצם זה שאנחנו מקיימים פה את הדיון.

רשף חן: אני חושב שכל תינוק מבין שאם באמת חה"כ אריאל חושב שנעברה פה איזושהי עבירה, אז המקום הוא לא בוועדה הזאת.

רשף חן: המקום יכול להיות היועץ המשפטי לממשלה, אולי הוא חושב שנעברה שגיאה אתית – ושוגה שגיאה חמורה, כי חופש הביטוי בוטל במדינת ישראל, וחסינות פרלמנטרית בוטלה במדינת ישראל.

רשף חן: נניח כל זה – יפנה לשם.

רשף חן: אני לא חושב שמישהו, במידה הקיצונית ביותר של חוסר סבירות, עדיין יכול לחשוב ברצינות שהוועדה הזאת היא המקום לדון בנושא.

רשף חן: אני חושב שצריך להסיר את זה לאלתר מסדר היום.

רשף חן: אני חושב שכל הדיון שהיה פה עד עכשיו היה מיותר.

רוני בר-און: 100%.

רוני בר-און: חה"כ פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אני מתפלא על התמימות של חה"כ אריאל שהוא מנצל את טוב ליבו של היו"ר, מנסה להכניס פה נושא פוליטי, ביום הראשון של הדיונים בכנסת.

דליה איציק: אגב, עמרי שרון גם ברשימה של ההעמדה לדין?

דליה איציק: הוא גם נפגש אי פעם עם הראש הזה - - - האם הוא גם ברשימה של העמדה לדין?

דליה איציק: האם דובי וייסגלס גם ברשימה?

דליה איציק: צבוע, אתה הרי יודע שאתה עושה אבחנה בכוונה.

אורי אריאל: למה את צורחת?

דליה איציק: לא נוח לך, כי הם בממשלה.

זהבה גלאון: כי אתה מעצבן.

רוני בר-און: בבקשה, חה"כ פרוש.

מאיר פרוש: אין לי ספק שבשעה 12:00 הנשיאות תדון על בקשתם של ח"כים שביקשו להעלות את ההצעה על סדר היום, ואתה חוטא, חה"כ אריאל, לגוף העניין כאשר אתה מנסה במסגרת הדיון בוועדת הכנסת לדון על נושא שהוא כבד.

מאיר פרוש: מה גם – ואמר את זה חה"כ טל – יש שורה שלמה של הסכמים שבשעתו צעקו.

מאיר פרוש: אם אתה באמת חושב שצריך לעשות מה שאתה חושב, תגרום לכך שמפלגתך תפרוש מהקואליציה.

מאיר פרוש: תראה מה שקורה, הרי כל הסכם שהשמאל מביא אותו, אחרי כמה שנים הליכוד מברך עליו בשתי ידיים.

מאיר פרוש: אז גם על זה, בעוד שנתיים, שלוש, הליכוד יברך על זה.

רוני בר-און: למה את צוחקת עכשיו?

זהבה גלאון: כי הוא צודק.

מאיר פרוש: כדי שזה לא יקרה, אתה צריך היום לגרום שהמפלגה שלך תנטוש את הקואליציה, אחרת באמת הסכם ז'נבה יהיה הדבר הבא.

רוני בר-און: תודה רבה.

מאיר פרוש: הוא מנצל את טוב לבך.

מאיר פרוש: בסיעה שלך היום אחרי הצהרים תגרום לכך שיצטרפו לאי אמון.

מאיר פרוש: תצביעו אתנו.

מאיר פרוש: אז נראה את האור בקצה המנהרה הזאת.

רוני בר-און: בבקשה, היועצת המשפטית.

אנה שניידר: למען הסדר, ועל מנת להבהיר, אתמול אמרנו לך שהנושא איננו בתחום סמכותה של ועדת הכנסת.

רוני בר-און: מי אמר לי.

רוני בר-און: את אמרת לי אתמול?

אנה שניידר: עורכת דין ארבל אסטרחן אמרה לך או לאתי.

אנה שניידר: היא אמרת לי שהיא הודיעה כאן בוועדה, ובכל זאת יש לך סמכות, על אף חוות הדעת שלנו, להעמיד נושאים על סדר היום וכך עשית.

אנה שניידר: הנושא איננו בתחום סמכותה של ועדת הכנסת.

אנה שניידר: כפי שנאמר כאן, אם מדובר בבדיקת חשדות בהתחזות או חשדות לעבירה פלילית, לא כאן המקום, אלא המשטרה ורשויות התביעה.

אנה שניידר: אם מדובר בבדיקה אם הייתה כאן עבירה אתית, זה ועדת האתיקה.

אנה שניידר: גם אני שותפה לעמדה שאין פה שום עבירה אתית.

רוני בר-און: ואם מדובר על הגבלת תנועה?

אנה שניידר: גם הגבלת תנועה זה לא כאן, זה בוועדת האתיקה.

רוני בר-און: הגבלת תנועה זה בוועדת אתיקה?

רוני בר-און: הגבלת תנועה לפי חוק חסינות חברי הכנסת זה בוועדת האתיקה?

רשף חן: מה זה הגבלת תנועה?

רוני בר-און: הגבלת תנועה של חבר כנסת זה בוועדת האתיקה?

רוני בר-און: זו בערך רמת הייעוץ המשפטי שקבלתי אתמול מכם.

אנה שניידר: לא מדובר פה בהגבלת תנועה.

רוני בר-און: אני מוחה כנגד הספקות שהיו אצלי אתמול, למרות שהתנהגתי כמו תינוק, וכמו טוב לב.

רוני בר-און: האמינו לי שאני יודע לקרוא.

רוני בר-און: אני לא מקבל פה עצות מאף אחד בקשר לקריאת מסמכים.

אנה שניידר: סליחה, לא מדובר בחוק לגבי הגבלת תנועה.

רוני בר-און: מאיפה את יודעת?

אחמד טיבי: העמדה לדין.

רוני בר-און: חה"כ טיבי, אתה רוצה להתווכח אתי משפטית?

רוני בר-און: אני לא אתווכח אתך מדיצינית, אתה אל תתווכח אתי משפטית.

רוני בר-און: אם חה"כ אורי אריאל היה בא לפה ואומר שכחבר כנסת הוא מבקש להשתמש בסמכותו על פי חוק חסינות הכנסת ולהגביל את תנועתם של חברי הכנסת - - -

רשף חן: זה לא מה שהוא ביקש.

רוני בר-און: אני מבקש ממך לא להיכנס לדבריי.

רוני בר-און: אני מזהיר אותך פעם ראשונה, בפעם הבאה שתיכנס לדבריי אני אזהיר אותך פעם שניה, בפעם השלישית אני אוציא אותך.

רשף חן: זה לא מה שהוא ביקש.

רוני בר-און: פעם שניה אני מזהיר אותך.

רוני בר-און: אם חבר הכנסת אורי אריאל היה עושה היום בכנסת מה שהוא אמר לי שהוא שוקל לעשות, בחלק מהשיחה הטלפונית, הוא לא מוגבל למה שכתוב.

רוני בר-און: זכות הטיעון היא בעל פה ולא בכתב.

רוני בר-און: אף פעם לא אמרתי למישהו בוועדה הזאת: "כתבת X ואתה טוען Y”.

רשף חן: אדוני צועק.

רוני בר-און: אני יודע, אני מתנצל.

רוני בר-און: אני מסביר פה את השגיאה הגדולה שלי, את הייעוץ המשפטי שקבלתי, את טוב לבי, ואת התינוקיות – שכל תינוק היה מבין.

רוני בר-און: אם הוא היה אומר, שזכותו על פי חוק חסינות חברי הכנסת, לבקש הגבלת תנועה.

רוני בר-און: באים חברי כנסת ונוסעים לפה, נוסעים לשם, עושים מעשה שהוא אסור על החוק במדינת ישראל, לא צריך את אמריקה.

רוני בר-און: אני מציע לכם לקרוא את סעיף 91 לחוק העונשין, ואת סעיף 97.

רוני בר-און: כל הדברים האלה שנוגעים לויתור על חלקי מולדת מסורים אך ורק לממשלה במדינת ישראל, לא לכנסת ולא ליחידים.

רוני בר-און: אני מציע לכם לקרוא, ואני אקריא לכם פסקה - - -

רשף חן: רגע, רגע - - -

רוני בר-און: אתה לא מנהל את הישיבה ואתה לא תיכנס לדבריי.

רשף חן: לא יכול להיות שאתה תכפה עלינו דיון ענייני, שכל החברים פה לא מסכימים לו.

רוני בר-און: אני קורא לך לסדר בפעם השלישית, צא החוצה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רשף חן: אתה משתמש בסמכותך לרעה, אדוני.

רוני בר-און: זו לא הצעה לסדר.

רוני בר-און: אני מנסה להסביר לכם.

רוני בר-און: כולכם לא הבנתם למה זה מונח על שולחן ועדת הכנסת.

רוני בר-און: אם חבר הכנסת אורי אריאל היה בא ואומר פה – מעבר למה שכתוב במכתב – שהוא מבקש לראות בזה בקשה שלו על הגבלת זכות תנועה של חבר כנסת אחר, זה בסמכותה של ועדת הכנסת?

דליה איציק: זה בתחום האפור.

דליה איציק: היועצת המשפטית אומרת שזה ועדת האתיקה.

רוני בר-און: שמעתי, אני אומר לך, ולכל אחד אחר.

רוני בר-און: הוועדה הזאת והפניות לוועדה הזאת אינן מוגבלות לנייר הכתוב.

רוני בר-און: פלוני יכול לכתוב ויכול להרחיב בדיון.

רוני בר-און: מכיוון שזה לא מה שהוא ביקש, גם בטיעון שלו בעל פה, אני מקבל את ההצעות שלכם בעניין ההצעה לסדר, ואת חוות הדעת של היועצת המשפטית - שלפי דעתי היא מתאימה לדיון שעלה פה, הגם שהיא חלקית - ואני משתמש בסמכותי ומוריד את הנושא מסדר היום.

רוני בר-און: אבל, שתדעו לכם שההצעה הזאת לא עלתה על סדר היום בבחינת נייר שנפל על השולחן שלי ועבר לוועדה הזאת.

רוני בר-און: תודה רבה, הדיון נעול.